VAIKŲ DARŽELIS „SMĖLĖTOS KOJOS“
- Labas. - Sveika.
Tikrai galiu išsirinkti bet ką?
Taip. Šiandien tėtis sako „taip“, todėl, ko bepaprašysi, tėtis sutiks.
Proto ribose.
Galiu gauti vaivorykštę?
Taip. Vaivorykštė užsakyta. Apie pristatymo laiką bus pranešta.
- Kas dar? - Noriu undinės.
Pernelyg lengva. Nuvažiuosim į paplūdimį.
Žiūrėsim į vandenį ir gal pamatysim kelias undines.
Ko dar nori?
- Mėsainių! - Ką?
Pietums noriu mėsainių.
Maja, žinai, kad nevalgom mėsainių.
Jei valgysi vegetarišką mėsainį, nuvažiuosim į ūkininkų turgų.
Mamytė valgo mėsainius.
Mažute, tavo mamytė nevalgo mėsainių.
Tai ji privertė mane liautis valgius raudoną mėsą,
nes ji kenkia tavo kūnui ir sielai.
Vieną kartą mamytė suvalgė tris mėsainius.
Bet aš - tik vieną.
Bet man patiko.
Maja, pasakyk man tiesą.
Gal tai nutiko sapne?
Ne, taip nutiko iš tikrųjų. Kaip ir su undinėmis.
IEŠKOMI KAMBARIOKAI
Mažuti, ką darai?
To nepakanka. „Ieškomi kambariokai“?
Ką sau galvojau? Reikia kambariokų… Reikia.
Prakeikimas.
Mažuti, geras tas plakatas.
Negeras. Šūdinas. Viskas - šūdas!
Tajau, nustok kraustytis iš proto. Tu nuodiji namus - tiesiogine prasme.
Kūrybiniai projektai padeda man atsipalaiduoti.
Šitas neveikia.
Nes aš sugadinu visus plakatus!
Mes kažką šantažuojam, pupa.
Bandom išmelžt didelę sumą. Juodų pinigų.
Kodėl šnabždi? Be mūsų čia niekas daugiau nebegyvena.
Nežinau.
Tu kraustais iš proto. Turi sutelkt dėmesį į pozityvius dalykus.
Kai ji mums sumokės tą sumą, mažuti, būsim apsirūpinę.
Tikrai? O jei ji nemokės? Ką tada darysim, blemba?
Mes sugadinom jai gyvenimą! Sušikta pergalė, kaip bepažiūrėsi!
Yra trečias kelias, Bane. O jei ji panaudos tai prieš mus?
Ji protinga ir sukta.
Turėtume išvažiuoti į Meksiką. Kurį laiką pasislapstyti.
Galim gauti pasus.
Užtruks per daug laiko. Gal padirbtus.
Ričis padirbinėja, bet jis jau Meksikoje, tai kaip jį pasieksim?
Gerai, viskas. Nešdinamės iš čia.
Mums abiem reikia gryno oro.
25 000 dol.? Kas tiems žmonėms negerai?
Kas negerai tau?
Svarbu ne pinigai. Pinigai… Svarbu principas.
Kas per žmogus mano, kad gali šitaip elgtis?
Piktybiškai kelti chaosą.
Toks žmogus esi tu.
Žinau, kad sunku suprasti, bet neturim laiko.
Jie davė dvi dienas arba visiems išsiuntinės vaizdajuostę.
Kaip ji pateko jiems į rankas? Štai ką bandau suprasti.
Kas žino? Esmė ta, kad pateko.
Ir jei jiems nesumokėsim, visi ją pamatys.
Pamatys mus.
Mano tėvas nusižudė.
Nesakome, kad taip nutiko, nes tokį dalyką baisu pasakyti.
Bet jis tą padarė.
Jis turėjo privačią gyvenimo pusę,
su kuria nebegalėjo ar nebenorėjo gyventi.
Man labai gaila.
Man irgi.
Ir aš ieškojau kokio nors… ženklo.
Išsukimo. Kito kelio.
Gal tai ir yra tas ženklas.
Ką siūlai?
Gal tai ženklas mums imtis veiksmų.
Arba, tiksliau, nieko nedaryti.
Tai - proga leisti sugriūti tam, kas pernelyg nestabilu.
Tam, kad galėtume atstatyti.
Kartu. Mes esame jėga, Šeila.
Aš noriu būti su tavimi.
Tai galėtų būti mūsų pradžia.
Tai, ką sakai - neįmanoma.
Ką, sugriausime savo gyvenimus, savo karjeras?
Mes ne tokie. Jie tą žino.
Jie mano, kad pažįsta mane.
Bet vienintelis žmogus, kuris mane iš tiesų pažįsta, esi tu.
Po to, ką leidai man čia pamatyti…
Šiaip jau neleidau…
Manau, galėtum pasakyti tą patį apie mane.
Žinau, kad tai beprotiška.
Tiesiog pagalvok apie tai… dieną.
Tiesiog apsvarstyk… prieš mums atsisakant šios minties.
Kai aš su tavimi…
Tik tada jaučiuosi laisvas.
Galėtume taip jaustis visą laiką.
Kas mus stabdo?
„Žmonės, kenčiantys nuo grėsmingos anoreksijos atmainos,
vadinamos bulimija, valgo kaloringą maistą slapčia ir greitai arba nevaldomai,
šie epizodai dažnai baigiasi sau sukeliamu vėmimu -
arba kišant pirštus į gerklę, arba su vimdomaisiais ar laisvinamaisiais.“
Tėveli, kada gausiu mėsainį?
Atleisk, mažute, po minutėlės, gerai?
Kodėl tau nepaskaičius savo knygelės apie undines?
Jau paskaičiau.
Paskaityk dar kartą.
„Tokie mėginimai numesti svorio sukelia svorio svyravimus,
lengvą arba sunkią depresiją, amenorėją ir net kleptomaniją.“
Gerai.
„PROTINGOS MOTERYS KVAILI PASIRINKIMAI“ „DRĄSA - TRIJŲ RAIDŽIŲ ŽODIS“
„VAIKO MORALINIS VERTINIMAS“
Ir turime naujus megztinius,
jie pagaminti iš tokio kutenančio poliesterio.
Ir jie atrodo labai geltoni. Geltoni.
Ne gražiai geltoni, bet taip…
Taip keistai, garstyčių geltonumo.
Suprantat? Ir mes atrodom kaip šlykštus įvairių dalykų derinys.
- Taip. - Keista.
Mūsų mokyklos spalvos yra mėlyna ir geltona.
Rinkis mėlyną. Ji visiems patinka.
Man patinka geltona.
Ji simbolizuoja saulę, džiaugsmą, geresnės ateities viltį.
Naują skyrių.
Tai nuvertinamas atspalvis.
Žinai, kokia mano mėgstamiausia spalva, Zykai?
Ne. Kokia, tėti?
Geltona.
Aišku.
Mano tėvas turėjo geltonus golfo marškinėlius, kuriuos nuolat vilkėdavo.
O mano motina juos išmetė, nieko jam nesakiusi.
Jai jie atrodė moteriški.
O tai buvo blogai. Jos akimis žiūrint.
Jei visi jau pavalgė, berniukai, gal nukraustysit stalą?
- Gerai. - O kokia mano mėgstamiausia daina?
Kas nors žino?
Gal bent vieną iš trijų mėgstamiausių?
Mes suprantam, tėti. Tu - paslaptingas žmogus.
Mama? Tau viskas gerai?
Stipriai surėmė.
Tai visiškai normalu, brangusis. Tiesiog kūnas ruošiasi tam, kas jo laukia.
Su gimimo diena Su gimimo diena
Su gimimo, su gimimo
Su gimimo diena
Valio!
Ačiū, bičiuliai. Aš tokia laiminga, ačiū…
- Valio! - Taip!
Nežinojau, ko panorėti, nes viską turiu.
Nebent dar vieno butelio šampano?
Ką manot, bičiuliai?
- Dar taurės turbūt neatsisakyčiau. - Taip. Aš irgi.
Gerai, pažiūrėsime. Mes švenčiam.
Tau nepatiko makaronai „primavera“? Beveik nieko nesuvalgei.
Ne, patiko! Tiesiog jie labai sodraus skonio. Labai sotūs.
Kaip? Čia tik daržovės su makaronais.
Ar taip jautiesi, kai skęsti?
Taip, ji turbūt pasiliko vietos desertui.
Jie dėl šito deserto buvo išgirti.
Lydyto šokolado „lavos“ pyragas.
Užsakėme iš anksto.
Ernis užsakė iš anksto.
Leona užsakė, kai paskambino rezervuoti stalo.
Vis tiek pasistengei, Erni.
O Dieve. Verta. Kaip ir reklamuota.
Eik tu sau. Taip. Labai skanu.
Turiu pasakyti, oho!
Dabar. Padaryk tai dabar, kol jie svaigsta nuo šokolado.
Jūsų Didenybe…
Ką… Ne.
Bičiuliai, sakiau, kad man nieko nereikia.
Tai nėra tai, ko tau reikia. Tai yra tai, ko nori.
O Dieve. Šeila. O Dieve, ne. To per daug.
- Kas čia? - Taip, dabar ir aš noriu žinoti. Kas čia?
Negaliu tavim patikėti.
Dėl Dievo meilės, Greta, ištrauk iš maišelio.
- Žiūrėk. - Graži rankinė.
Taip, labai graži.
Tu prisiminei. Kas prisimena?
Turbūt aš prisimenu. Tu jos nusipelnei.
Gerai, viskas.
Šitiems dviem metas atsidurti burbuluose su burbulais, Erni. Užbaik.
Ką reiškia burbuluose su burbulais?
Jokių „jei“, „ir“ ar „bet“.
Bet kelias subinaites priimsim.
- Jei pasiseks. - Erni.
Pupa, tu netiki tomis nesąmonėmis.
Taip, žinau, bet…
Nevadink šito nesąmone.
Kodėl mes čia?
Nes…
Nors niekad netikėjau tokiais dalykais,
būdama čia pasijusdavau geriau.
Tiesiog tos žvakės ir visa…
Supranti.
Šventa atmosfera?
Turbūt čia panašiai kaip paplūdimy, tik skirta nevykėliams.
Nė vienam iš mūsų nepatiko daryti tai, ką padarėme.
Bet…
padarėme ne tik tai.
Nuveikėme ir gerų dalykų.
Kitų dalykų.
Man tai ir neduoda ramybės, supranti?
Tai, kad galėjome išmušti visatą iš vėžių su šituo mėšlu.
Karmos prasme.
Gal tai buvo prasta mintis.
Galim išeiti.
Ne, palauk. Tiesiog minutėlę pabūkim ramiai.
Jie čia turi vežančių smilkalų.
- Burbulai burbuluose! - Valio!
- Taip. - Suprantat?
- Suprantam. - Vėsus šampanas, karštas vanduo.
Tai ir yra gyvenimas.
Taip. Sunaudoja daug energijos, bet taip.
- Taip. - Taip.
- Po šitos taurės turėtume eiti. - Taip, gerai.
Ne. Pas tave per mažai. Dar truputį.
Žinot, aš
pasijutau lyg kreivų veidrodžių karalystėje.
Viskas kitaip, ne tik seksas.
Aš dabar visą savo gyvenimą matau iš kitos perspektyvos.
Tik savo gyvenimą?
Ne, mūsų gyvenimą. Mano ir Gretos.
Ar ne, mažute?
Ir aš supratau, kad geras seksas yra laimės pamatas.
Neprieštarauju.
- Už laimę. - Taip.
Už tai, kas, jūsų apibrėžimu, yra geras seksas.
O ką jūs pasakysit, ponia Rubin?
Kaip jūs tai apibrėžiat?
Taip.
Kas? Man smalsu.
Ne, aš tik… Pastatei ją į keblią padėtį. Taip nesąžininga.
Maniau, kad čia ir esmė, ar ne?
Gerai…
Na…
Geras seksas yra geras seksas.
Tu jį atpažįsti, kai pamatai ir kai pajunti, sakyčiau taip.
Ką?
Ne, aš…
Labai tave myliu, bet išsisukinėji.
- Tai pradžia. - Manau, tai - tobulas atsakymas.
Ačiū, bičiuliai.
Gerai, o jei taip?
Kas būtų tavo idealus meilužis, tikras arba įsivaizduojamas?
Koks puikus klausimas. Gerai.
Maniškis būtų Kopernikas…
Turėtum jiems viską papasakoti. Dabar.
Papasakok, kaip tave dulkino taip, kaip visada norėjai,
bet niekad gyvenime nepasakei.
Papasakok jiems. Pirmyn. Sugadink jiems nuotaiką. Užbaik visa tai.
Gerai, Šeila, tavo eilė.
Džentelmenams pirmenybė.
Taip, gerai. Taip, aš galiu atsakyti.
Mano ideali meilužė būtų
mano žmona Šeila.
Liaukis.
- Ką? Aš tave myliu. - Prašyčiau.
- Tu labai graži. Ar ne? - Tu…
Tavo ideali hipotetinė meilužė - aš, tavo žmona?
Toks atsakymas nėra smagus.
- Gerai. - Mielas, bet saugus.
Ką, po velnių, norit, kad pasakyčiau?
Visiškai suprantu.
Pažiūrėk į save.
Puikiai suprantu, ką jis nori pasakyti.
Ačiū, Greta.
Bičiuliai, ar kada nors galvojote apie paįvairinimą?
Naujovių išbandymą?
Gal su dviem draugais, su kuriais jau jaučiatės patogiai?
Aš manau, kad galiu drąsiai pasakyti už mus abu,
kad mums jau metas keliauti namo.
- Taip. Buvo labai smagu. - Taip.
- Pakartokim ir vėl. Su gimtadieniu. - Taip.
KOKTEILIAI PO 1 DOLERĮ LAIMĖS VALANDĄ
Kuo galiu padėti?
Dabar laimės valanda?
Ne.
Kada vėl bus laimės valanda?
Rytoj 16 valandą.
Jūs kanadietis ar ką?
Atsargiau.
Ne. Atleiskit. Ne.
Aš tik naujokas.
Taigi, deja, dabar ne laimės valanda.
Bet vis dar plakate kokteilius?
Taip, žmogau. Žinoma.
Kiek jie kainuoja ne per laimės valandą?
Dolerį dvidešimt penkis centus.
Gerai, sutarta. Prašyčiau vieną kokteilį.
Gerai, žmogau, bet kokį?
Didelį.
Dar kartą ačiū. Atsiprašau.
Kaip paaiškinai Keitlinai, kad grįžome namo šlapi?
Žinai, ką? Ji neklausė, o aš neaiškinau.
Aš tik sumokėjau dvigubai ir daviau arbatpinigių.
Tik pažiūrėkit, kaip švaistaisi pinigais.
- O, taip. - Saldžioji mamytė!
Ir dar Gretos rankinė.
Tas daiktas. Kiek jis kainavo?
Leisk pagalvoti. Tai buvo mano pinigai…
- Gerai. - …plius 50 centų.
Gerai.
- Pavydi? - Taip, galbūt.
Nori rankinės?
- Ne. - Ne?
Bet neatsisakyčiau naujo diržo.
Dauguma maniškių gan nutrinti.
Parodyk.
Žinai, ką manau?
Manau, kad tu padrąsinai juos pabandyti mus šįvakar sugundyti.
- Ką? Prašyčiau. - Nes aš to nedariau.
- Taip, padrąsinai. - Prašau. Tu teisus, taip.
Pone sumautas darželio kietuoli.
- Gerai. Žinoma. - Žinau, kas ten nutinka.
Žinau!
Tai pirmas kąsnis, kurį šįvakar suvalgei?
Atleisk, nekreipk dėmesio. Aš…
Atleisk. Aš atsiprašau.
Kas čia vyksta?
Aš nežinau, kodėl dabar apie tai pradedu kalbėt.
Apie ką?
Aš tikrai nenoriu, bet manau, kad anksčiau ar vėliau teks.
Staiga supratau kai ką, ko gailiuosi nesupratęs gerokai anksčiau.
Nors, geriau pagalvojus, turbūt žinojau.
Ramiai. Dar nežinai, ką jis suuodė.
Ir, po perkūnais, man taip gaila, Šeila.
Aš labai atsiprašau, kad neradau laiko
pamatyti tai, kas buvo panosėje.
Nepadėk jam. Stovėk ramiai. Niekuo neišsiduok.
Bet tu turi problemą.
Sveikatos sutrikimą, susijusį su maistu.
Jis žino tik tiek? Su tuo gali susitvarkyti.
Ir jei gerai supratau iš to, ką perskaičiau,
tai susiję ne tiek su maistu, kiek su kontrole.
Perskaitei knygą. Sveikinu, kad tave kur.
Noriu, kad žinotum, jog niekuo tavęs nekaltinu.
Aš dabar ateinu pas tave, siūlydamas pagalbą ir supratimą.
Nesakyk nė vieno sumauto žodžio.
Užeina valgymo priepuolis ir išsivemi?
Ar taip tau būna?
Visiškai nesvarbu.
- Nekaltinu, kad taip elgiesi… - Atrodo, lyg kaltintum.
Nenoriu pyktis, gerai? Noriu tau padėti, jei leisi.
Gal padėsiu tau surasti grupę?
- Skaičiau, kad grupės gali… - Grupę?
Grupę? Aš kalbėsiu su grupe?
Grupę, taip.
Leisk užbaigti. Aš apie jas skaičiau, gerai?
- Jei klystu, tai klystu, gerai? - Klysti.
Žiauriai klysti, blemba!
Puiku, tada leisk man klysti! Tiesiog leisk užbaigti klaidingai, gerai?
Prieš tai, kol vėl nepabėgai, blemba, kaip kiekvieną mielą kartą, gerai?
Šeila, aš myliu tave.
Tu man rūpi. Man dėl tavęs neramu.
Atsiribok nuo jo dabar!
Gerai, dar kas nors?
Ką? Ne. Daugiau nieko, tik tiek.
Dabar gali uždaryti duris, jei nori.
Ką manai, jei įsigytume bidė?
Mačiau tą daiktą tik kartą,
vaikystėje, kai su tėvais buvau Monrealyje.
Bet, žinoma, jei nori.
Gerai jautiesi?
Ką? Taip, žinoma. O tu?
Taip, aš…
Žinau, kad tu kai ko tikėjaisi.
Aš laiminga. Tikrai.
Nes prieš metus apie tai nė už ką nebūčiau užsiminusi.
Man tai patinka. Aš bręstu.
Tik gerąja prasme.
Su gimtadieniu.
Sapnuosiu tą tortą.
Aš sapnuosiu senovės Romą.
Kai įsivaizduoju, kad manęs kažko meldi, tai ne šito.
Yra kaip yra.
Bet ar pagalvojai? Ar tu…
Negaliu. Bent jau ne dabar.
- Bet ar bent jau pagalvojai… - Pagalvojau! Sakiau, kad pagalvojau.
Ir tai tiesiog… Tai ne variantas. Tai yra… Tai tiesiog kaina…
- Kaina… - Viso šito!
25 000 dolerių. Tai dideli pinigai.
Taip. O tu tiek turi, tiesa?
Taip, bet ne tai svarbiausia.
Ką, jie guli kažkur seife?
Kokiame nors kyšių fonde, iš kurio tepi miesto valdininkus?
- Tavęs paklausius, aš… - Kas?
Neapsimesk, kad esi jaunasis skautas, kai abu žinome, kad tai netiesa.
San Diege yra taisyklės, kaip vystyti verslą.
Viskas vyksta tam tikru būdu.
Tau vieninteliam leidžiama apeiti taisykles, kad kažką pastatytum?
Aš irgi kai ką statau. Ir aš tavęs nemaldauju, aš tau sakau.
Kelkis. Tai nutiks.
Tęsk. Niekas to už tave nepadarys.
Tai tavo laikas, tavo proga viską užbaigti iki galo.
Kur vaizdajuostė?
- Jei čia ne visa suma, tada… - Kodėl… Čia visa suma.
Iš kur man žinoti, kad tėra viena kopija?
Tiesiog teks mumis pasitikėti.
Sėkmės.
- Tau irgi. - Mielasis…
Nesvarbu. Atsiimu žodžius.
Sveiki?
Dabar tu taip arti,
jei tik nepasiduosi ir nepaleisi visko vėjais.
Marija, aš namie.
Brangioji?
Viso savo sunkaus darbo. Viso to skausmo.
Sveiki?
Juk nevargai veltui. Turi laikytis iki galo.
Viską užbaigti. Sutinki su manimi?
Kur ji?
Štai čia.
Žinau, kad sunku, bet tu jau tiek daug pasiekei.
„STOLAS/GRANERIS“
Dar truputį.
Paskutinis žingsnis.
Tikiu tavimi. Štai ta akimirka.
Tau pavyks.
OGIS KARTRAITAS
Išvertė Sandra Siaurodinė