-Å, hei. -Hei.
Kan jeg få hva jeg vil?
Ja, det er Pappas ja-dag. Uansett hva du ber om, sier pappa ja.
Innenfor rimelighetens grenser.
Kan jeg få en regnbue?
Ja. Regnbuen er bestilt. Levering må avtales.
-Hva mer? -Jeg vil ha en havfrue.
Dette er for lett. Vi drar på stranden og ser om vi får øye på noen havfruer.
Hva mer?
-Hamburgere! -Hva?
-Jeg vil ha hamburger til lunsj. -Du vet at vi ikke spiser sånt.
Hvis du vil ha en vegetarburger, kan vi gå til markedet.
Mamma spiser hamburger.
Jenta mi, moren din spiser ikke hamburger.
Det var hun som fikk meg til å slutte. Det er ikke bra for verken kropp eller sjel.
En gang spiste mamma tre hamburgere.
Jeg spiste bare én.
Men jeg likte den.
Maya, nå må du snakke sant.
Skjedde dette i en drøm, kanskje?
Nei, det var virkelig. Akkurat som havfruer.
LEIEBOERE ØNSKES
Elskling, hva driver du med?
Det holder ikke. "Leieboere ønskes"?
Hva tenkte jeg på? Vi trenger leieboere.
For helsike.
-Elskling, den var helt fin. -Nei, den var dritt. Alt er dritt!
Ty, du må roe deg ned. Du forgifter huset. Bokstavelig talt.
Jeg blir avslappet av kreative prosjekter.
-Ikke av dette. -Fordi jeg bare ødelegger!
Vi presser noen for penger.
Masse penger. Penger fra den mørke siden.
Hvorfor hvisker du? Det er bare oss igjen her.
Jeg vet ikke.
Du er helt på tuppa. Du må fokusere på det positive.
Når hun betaler oss, elskling, er vi sikret.
Og hva om hun nekter? Hva faen gjør vi da?
Da har vi knust henne! Vi vinner uansett!
Det er et tredje alternativ, Bun. Hva om hun tar igjen?
Hun er smart og listig.
Vi drar til Mexico. Ligger lavt en stund.
Vi kan skaffe oss pass.
Det tar for lang tid. Falske pass, kanskje.
Richie lager falske pass, men han er jo i Mexico, så hvordan får vi møtt ham?
Nå er det nok. Vi skal ut.
Vi trenger litt luft.
-$25 000? Hva feiler det disse menneskene? -Hva feiler det deg?
Det handler ikke om pengene, men om prinsippet.
Hvem er det som oppfører seg sånn?
Skape kaos bare for å være slem.
Du er sånn.
Jeg vet det er vanskelig å forstå, men vi har ikke tid.
To dager, og så sprer de den.
Hvordan fikk de tak i den? Det er det jeg prøver å forstå.
Hvem vet? Men det gjorde de.
Og hvis vi ikke betaler, får alle se den.
Da ser de oss.
Faren min tok livet av seg.
Vi sier det ikke, for det er en grusom ting å si.
Men det var det han gjorde.
Det var ting han holdt skjult.
Som han ikke kunne, eller ikke ville leve med lenger.
Så trist.
Enig.
Og jeg har lett etter et slags tegn.
En vei ut. En annen løsning.
Kanskje dette er tegnet.
Hva mener du?
Kanskje det er nå vi skal handle.
Eller ikke gjøre noe.
Det er en sjanse til å la det som ikke er sterkt nok til å stå, falle sammen.
Slik at vi kan bygge noe nytt.
Sammen. Vi er en kraft, Sheila.
Jeg vil ha deg.
Dette kan være vår begynnelse.
Det du snakker om, er umulig.
Skal vi ødelegge livet vi lever, og karrieren?
Vi er ikke sånn. Og det vet de.
De tror de kjenner meg. Men det er bare du som virkelig kjenner meg.
-Og det du har vist meg her... -Jeg har vel ikke vist deg...
...tror jeg du kan si det samme om meg.
Jeg vet det er vilt.
Men bare tenk på det... én dag.
Bare vurder det... før vi gir slipp på det.
Når jeg er hos deg...
Det er bare da jeg føler meg fri.
Vi kunne hatt det sånn bestandig.
Det er bare å gjøre det.
"Mennesker med den varianten av anoreksi
som kalles bulimi, inntar kaloririk mat i korte, skjulte episoder eller matorgier,
som ofte ender med oppkast,
enten etter en finger i halsen, eller med laksermiddel."
Pappa, når får jeg hamburgeren min?
Vi skal kjøpe en snart.
Kan du ikke lese boken din om havfruer?
Jeg er ferdig.
Les den igjen, da.
"Slike slankeforsøk resulterer i vektsvingninger,
mild til alvorlig depresjon, manglende menstruasjon og også kleptomani."
OK, OK.
Og vi har nye polyestertrøyer som klør.
Og de er så gule. Kjempegule.
Ikke en fin gulfarge, men...
En rar sennepsgul farge.
Ikke sant? Det ser ut som noe ekkelt som er rørt sammen.
-Ja. -Det er helt snålt.
Skolefargene våre er blått og gult. Bare bruk blått. Alle liker blått.
Jeg liker gult.
Det er symbol for solen, glede, håp om en lysere fremtid.
Et nytt kapittel.
En undervurdert fargetone.
-Vet du hva yndlingsfargen min er, Zeke? -Nei. Hva da, pappa?
Gult.
Greit.
Faren min gikk alltid med gul golftrøye.
Og moren min kastet den uten å si noe.
Hun syntes den var feminin.
Og det var negativt. Mente hun.
Hvis alle er ferdige, kan dere rydde av bordet, gutter?
-Ja. -Yndlingssangen min, da?
Noen?
Eller en av de topp tre?
Vi tar poenget, pappa. Du er et mysterium.
Mamma? Går det bra?
Den var heftig.
Det er helt normalt, kjære. Kroppen gjør seg klar til det som venter.
Ja!
Takk skal dere ha. Jeg er så glad.
-Ja! -Ja!
Jeg visste ikke hva jeg skulle ønske meg. Jeg har jo alt.
Bortsett fra en flaske champagne til. Hva tror dere?
-Jeg klarer bare et glass til. -Ja, jeg òg.
Det får vi se på. Vi feirer.
Likte du ikke pastaen? Du har nesten ikke rørt den.
Jo, da! Den var bare så mektig.
Det er jo bare grønnsaker og pasta.
Er det sånn det er å drukne?
Hun sparer sikkert plass til dessert.
Denne har de skrevet om.
Lavakake med smeltet sjokolade.
Vi bestilte på forhånd.
Ernie bestilte.
Leona bestilte da hun ringte og reserverte bord.
Det teller uansett, Ern.
Å, herregud. Verd det. Som annonsert.
Herlighet! Ja. Veldig god.
Det får'n si!
Gjør det nå, mens de er rusa på sjokolade.
Vel, Deres Majestet...
Hva... Nei. Dere, altså! Jeg sa jeg ikke trengte noe.
Dette er ikke noe du trenger, men noe du vil ha.
Å, herregud, Sheila. Dette er altfor mye.
-Hva er det? -Ja, nå lurer jeg også.
Du er bare helt utrolig.
Men for guds skyld, Greta. Ta den ut av posen.
-Se. -Den var lekker.
Ja, veldig.
Du husket det. Hvem husker sånt?
Jeg husker visst. Du fortjener den.
Da er det avgjort.
Det blir bobler i bobler for disse to, Ern.
Hva er bobler i bobler?
Få rumpa i gir.
Begge rumpene.
-Hvis vi er heldige. -Ern.
-Du tror jo ikke på den dritten her. -Jeg vet det, men...
Men ikke kall det dritt.
Hvorfor er vi her?
Fordi...
Selv om jeg aldri har trodd på dette, hjalp det alltid å komme hit.
Alle lysene og hele...
Du vet.
Den hellige vibben?
Det er vel litt som stranda, men for kjipinger.
Ingen av oss likte å gjøre dette.
Men det er ikke det eneste vi har gjort.
Vi har gjort bra ting også.
Andre ting.
Det er det som plager meg.
At vi kanskje skapte ubalanse i universet med den dritten her.
Med tanke på karma.
Kanskje dette ikke var så lurt.
Vi kan godt stikke.
Nei, vent. Vi henger her litt.
De har bra røkelse her.
-Bobler i bobler! -Ja!
-Ja. -Skjønner dere?
-Vi skjønner. -Kald champagne, varmt vann.
Dette er livet.
Ja. Høyt energiforbruk, men ja.
-Ja, ja. -Ja.
-Vi må komme oss av gårde. -Ja.
Nei. Du har ikke nok. Her er litt mer.
Jeg må si at for meg har det vært en overveldende opplevelse.
Alt er annerledes, og ikke bare sexen.
Nå ser jeg hele livet i et annet perspektiv.
Bare livet ditt?
Nei, livet vårt. Mitt og Gretas. Ikke sant, elskling?
Og nå innser jeg at god sex er toppen av lykke.
Jeg er ikke uenig.
-For lykken. -Ja.
Din egen definisjon av god sex, altså.
Og hva med deg, Mrs. Sheila Rubin? Hva er din definisjon?
-Ja. -Jeg er nysgjerrig.
Du legger press på henne. Det er dårlig gjort.
Jeg trodde det liksom var poenget.
OK.
Vel...
God sex er god sex.
Du vet det når du ser det og føler det, vil jeg si.
Hva?
Nei, jeg...
Jeg elsker deg, men det holder ikke.
-Det er en begynnelse. -Det var et perfekt svar.
-Takk skal dere ha. -Hva sier dere til dette?
Hvem er deres drømmepartner, enten virkelig eller fantasi?
Det er et så bra spørsmål.
Min er Kopernikus.
Bare fortell alt sammen. Her og nå.
At du blir pult som du alltid har ønsket deg, men aldri har klart å si.
Si det. Gjør det. Knus dem. Bare bli kvitt alt sammen.
Din tur, Sheila.
Herrene først.
Ja vel. Ja, jeg kan svare.
Min drømmepartner ville vært...
...min kone Sheila.
Slutt, da.
-Hva? Jeg elsker deg. -Vær så snill.
Du er vakker. Det er jo sånn.
Din hypotetiske drømmeelskerinne er meg, din kone?
Det er ikke noe bra svar.
-OK. -Det er søtt, men kjedelig.
Hva vil dere liksom at jeg skal si?
Jeg skjønner det godt.
Bare se på deg, da.
Det er lett å forstå.
Takk, Greta.
Har dere noen gang vurdert å prøve noe nytt?
Skape litt spenning?
Kanskje med to venner dere vet dere kan slappe av med?
Jeg tror jeg kan snakke på vegne av oss begge
når jeg sier at det er på tide å komme seg hjem.
Ja. Dette var så hyggelig. Vi må gjenta det. Gratulerer med dagen.
Hva skal det være?
Er det happy hour?
Nei.
Når er det happy hour igjen?
I morgen kl. 16.
-Er du kanadisk, eller noe? -Pass tonen.
Nei. Beklager. Nei.
Jeg er bare ny.
Så det er ikke happy hour, dessverre.
Men serverer dere highballs likevel?
Ja, mann. Så klart.
Og hva koster det, når det ikke er happy hour?
$1,25.
Avtale. Jeg tar en highball, takk.
Ja, mann. Men hvilken type?
Stor.
Takk igjen. Beklager det der.
Hva sa du til Caitlin om at vi var så våte?
Hun spurte ikke, og da sa jeg ingenting.
Jeg betalte bare dobbelt og tipset i tillegg.
Se på deg, da. Som strør rundt deg med penger.
-Å, ja da. -Så rik!
Og Greta fikk en veske.
Hvor mye kostet den?
La meg tenke. Den kostet mine penger...
-OK. -...og 50 cent.
OK.
-Er du misunnelig? -Ja, kanskje.
Vil du ha en veske?
-Nei. -Ikke?
Men jeg kunne godt tenke meg et nytt belte.
-For beltene mine er så slitt. -Få se.
Vet du hva jeg tror?
Jeg tror du oppmuntret dem til å prøve seg på oss.
-Hva? Slutt, da. -For jeg gjorde ingenting.
-Jo, det gjorde du. -Ja da, sikkert.
Du som er sjefen over hele førskolen.
-Ja da, ja da. -Jeg vet hva som foregår der.
Jeg vet det nok!
Er det egentlig det første du har spist i kveld?
Unnskyld, bare glem det.
Unnskyld.
Hva er det?
Jeg vet ikke hvorfor jeg begynner med dette nå.
Begynner med hva?
Jeg har ikke lyst, men jeg tror jeg blir nødt.
Jeg har forstått noe jeg skulle ønske jeg hadde sett for lenge siden.
Men jeg har vel visst det hele tiden.
Rolig. Du vet ikke hva han har oppdaget.
Og jeg er så lei for det, Sheila.
Jeg er så veldig lei for at jeg ikke tok meg tid til
å se det som skjedde rett for øynene på meg.
Ikke hjelp ham. Helt rolig. Ikke vis ham noe.
Men du har et problem.
Et problem med mat.
Er det alt han har? Dette fikser du.
Og jeg har lest at det ikke egentlig handler om mat, men mer om kontroll.
Du har lest en bok. Gratu-fucking-lerer.
Jeg beskylder deg ikke for noe som helst.
Jeg tilbyr bare hjelp og forståelse.
Ikke si ett jævla ord.
Er det overspising og oppkast?
Er det det det er?
Det er ikke så viktig.
-Jeg beskylder deg ikke... -Men det føles sånn.
Jeg vil ikke krangle. Jeg vil bare hjelpe deg, hvis du vil la meg få lov.
-Vi kan finne en gruppe? Jeg har lest... -En gruppe?
En gruppe? Skal jeg snakke med en gruppe?
En gruppe, ja.
La meg snakke ferdig. Jeg har lest om det.
-Hvis jeg tar feil, så tar jeg feil. -Du tar feil. Du tar så ekstremt feil!
Flott, så la meg ta feil, da! La meg gjøre meg ferdig med å ta feil!
Før du stikker av som du alltid gjør. Greit?
Sheila, jeg elsker deg.
Jeg bryr meg om deg. Jeg er bekymret.
Steng ham ute nå!
Var det noe mer?
Hva? Nei. Det var ikke noe mer, bare det.
Nå kan du lukke døren hvis du vil.
Hva syns du, skal vi få oss bidet?
Jeg har bare sett en en gang. Da jeg var i Montreal med foreldrene mine.
Men gjerne det, hvis du vil.
Er alt i orden?
Hva? Ja, selvsagt. Hva med deg?
Ja, jeg...
Jeg vet du hadde forventninger.
Jeg er lykkelig. Jeg er det.
Jeg ville aldri foreslått det for et år siden. Jeg liker at jeg blir mer moden.
Bare på en bra måte.
Gratulerer med dagen.
Jeg skal drømme om den kaken.
Jeg skal drømme om antikkens Roma.
Når jeg forestiller meg at du ber meg om noe, er det ikke dette.
Det er sånn det har blitt.
-Men har du tenkt på det? -Jeg kan ikke. I hvert fall ikke ennå.
-Men har du i det minste tenkt... -Ja! Jeg sa jo det.
Og det er bare ikke mulig. Dette er hva det koster...
-Det hva koster? -Alt dette!
$25 000. Det er mye penger.
Ja. Og du har pengene, har du ikke?
Ja, men det er ikke poenget.
Ligger de i en safe et sted?
Penger du bruker til å smøre politikerne med?
-Du får meg til å høres ut som... -Ikke utgi deg for å være så uskyldig.
For å gjøre forretninger i San Diego må ting gjøres på en viss måte.
Så du er den eneste som får tøye reglene?
Jeg bygger også opp noe. Og nå spør jeg ikke mer.
Opp med deg. Nå blir det sånn.
Fortsett. Ingen hjelper deg med dette.
Nå er det din tur, din sjanse til å få ting gjort.
Hvor er kassetten?
-Hvis det ikke er hele beløpet... -Det er det.
-Hvordan vet jeg at det bare er én kopi? -Du blir nødt til å stole på oss.
Lykke til.
-I like måte. -Elskling...
Bare glem det. Jeg trekker det tilbake.
Hallo?
Du er nesten i mål. Hvis du gir opp nå, er alt bortkastet.
Maria, jeg er hjemme.
Kjære?
Alt slit og all smerte.
Hallo?
Det kan ikke være bortkastet. Du må fortsette. Fullføre. Er du med?
Hvor er hun?
Her borte.
Jeg vet det er tøft, men du har nådd så langt.
Bare litt til.
Siste innspurt.
Jeg har tro på deg. Sånn, ja.
Dette fikser du.
Tekst: Trine Haugen