Skats uz priekšu. Seja mierīga. Tev ir tiesības te būt.
Vai vismaz tev viņš par to jāpārliecina.
Jūs mani nenogalināsiet, ko?
Ko? Nē. Ko? Nē!
Kāpēc jūs… Nē. Nē, es atnācu, lai…
Aizbēgtu no vīra, kurš tevi grib iebāzt psihenē.
…pieņemtu to jūsu dāsno atbalsta padarīšanu.
"Atbalsta padarīšanu"?
Redzams, ka esat par to daudz domājusi.
Pārliecini! Notici! Tikai tā noticēs arī viņš.
Esmu gan un esmu sapratusi…
Nu, tā būtu milzu izdevība - pie jums strādāt un mācīties.
Tāpēc esmu klāt.
Vienosimies oficiāli?
-Pasauļosimies. -Kā, lūdzu?
Es uzsaucu. Ejam!
Ei! Man nepatīk, kā mēs toreiz šķīrāmies. Es to nožēloju.
Nesaki neko.
Nu, mums bija intelektuālas domstarpības.
Par laimi, mēs dzīvojam tādā valstī, kur tādas vēl ir iespējamas.
Viss sen aizmirsts.
-Ieliešu tev dzērienu. -Lieliski.
Vai tev ir 990. nodokļu veidlapa un JVI nodokļu maksātāja numurs?
Jā, kaut kur ir. Nezinu, kur tieši.
Vai atnesīsi, lūdzu?
Šī ir tāda kā šķiršanās?
Nē. Nē, tā noteikti nav šķiršanās.
Jā, saprotams, ka es to nedomāju tā. Jēziņ!
Tika nolemts, ka būs labāk, ja tavi un JVI ceļi šķirsies.
Man vajag tos nodokļu papīrus.
Tātad šis ir apvērsums?
Nu beidz, Denij. Tev taču nekas no tā nerūp.
Man nerūp? Man nerūp? Es…
Nav lielāka apvainojuma par vārdiem, ka man…
Es to vien daru kā rūpējos! Man rūp viss, nolādēts!
-Tev rūp okeāns? -Jā!
-Vide? -Jā!
Neticu.
Jo mazāk ar grupu esi saistīts, jo tai labāk iet.
Pēc pēdējā TV sižeta ziedojumi ir trīskāršojušies.
Zini, daži vienkārši nav radīti būt par līderi.
Un tavs dēls Leo ir?
Varbūt. Vismaz pēc pāris gadiem būs.
O jā, varbūt pēc pāris gadiem.
Viņš ir harismātisks kā netīrās veļas grozs.
Esi dzirdējusi, kā viņš runā par savu sirdsāķīti Stefaniju K.?
Nu beidz.
Viņam ir lielummānija. Un zini? Tev arī!
Denij!
Atnes nu nodokļu veidlapas, lai es varu doties tālāk.
Labi.
Klau, tu vēl vadi nodarbības, vai ne?
Kaut arī tavs bizness ir audzis, tu vēl to dari.
Vairāk, nekā vajadzētu. Vismaz tā saka Marīka.
Kāpēc viņa tā saka?
Nu, viņa uzskata, ka nodarbības ir piramīdas apakšā.
Nu, laikam jau loģiski.
Viņa ir ģēnijs.
Varbūt arī viņa ir homoseksuāla. Droši vien, ka tā.
Jā. Nu, man aerobikā patīk pati aerobika.
Un man…
Tagad man reti kad sanāk tai pievērsties.
Ja viņa to dzirdētu, viņa tevi saplosītu gabalos!
"Tas nav hobijs! Kļūsti pieaudzis!
Ja mēs nebeidzam augt, mēs mirstam. Beidz grauzt nagus!"
Es graužu nagus, un viņa to nevar ciest.
Nu un kas tad ir piramīdas virsotnē?
Nu, patiešām. Tāda vispār ir?
Tas ir filozofisks vai biznesa jautājums?
Gan - gan.
Kad saņem milzīgu pārpirkšanas piedāvājumu.
Es runāju par desmitiem miljonu.
Un tad tu pārdod visu to sūda piramīdu
un pārcelies uz Bahamām.
Bet līdz tam vēl ir tālu.
Tu gribi pie manis strādāt vai par mani kļūt?
Viņš ir tevi atkodis. Izliecies par muļķi!
Laikam es…
Es īsti nezinu.
Man šejienes pietrūks.
Labi.
-Tev ne? -Nē.
Esmu gatava kam jaunam.
Meksika ir veca, Banij.
Es domāju - jaunam dzīves pavērsienam. Uz brīdi nozust, nekur nerēgoties.
Tas man šobrīd liekas nenormāli labi.
Man no viņas ir jāatvadās.
-No manas sērfošanas vietas. -Viļņi būs arī tur. Krāmē mantas!
Labi. Bļāviens! Prombraucot piebrauksim.
Tu esi lieliska, Banij.
Zini, es šodien filmēšu jaunu reklāmu.
Pareizāk sakot, šovakar. Marīka saka, ka tad varēs uztvert
galvenā pasākuma enerģiju "nakts ir īstais brīdis".
Kas tas par "galveno"?
Nu, galvenais vienmēr esmu es.
Bet koncepcija ir "Vegasas klubs Jaungada naktī".
"Laika atskaite līdz jaunai dzīvei".
"Jaundzīves svinības".
Tieši tā!
Bet Marīka grib redzēt "Sinatru Playboy klubā",
un es gribu… kaut ko citu.
Nu, tu taču esi galvenais, ne? Nu tad dari pēc sava prāta.
Zini, mums tā notiek katru reizi.
Pirms lieliem notikumiem mēs saplēšamies. Tā ir mūsu tradīcija.
Un tas ir liels stress un ietekmē mūs abus.
Jā, bet tā jums ir iegājies, un jūs pat gribēdami to nevarat mainīt.
Tieši tā.
Viņai ir taisnība. Un es nožēloju.
Es tik ļoti nožēloju. Es tevi nepazīstu. Es par tevi neko nezinu.
Izliekos, ka zinu, jo esmu melis.
Tu neko nezini par mani.
Un… es gribu, lai tas mainās.
Gribu, lai tas mainās tūlīt pat.
Vēl nav par vēlu.
Man ir apnicis būt melim.
Apnicis izlikties, ka man rūp, ka pazīstu tevi.
Izlikties, ka tu pazīsti mani.
Tagad tas mainīsies. Šai pašā brīdī.
Mēs neesam iekšā par ilgu?
-Sāku uztraukties, ka varbūt… -Nomierinies.
Nu vai tad tos tirgotu, ja tie nebūtu droši?
Bez pamatiņa saule tevi galīgi sadedzinātu.
-Ilgāk par pusdienlaiku gan es nevaru. -Kāpēc?
Tāpēc, ka man ir tikšanās ar kādu, kurš mūs ir sarūgtinājis.
Un to es nevaru laist garām.
Kas, ellē, tas ir?
Tu izvēlējies interesantu dienu, kad kļūt par manu ēnu.
Nu nezinu gan, vai esmu tava ēna.
Es zinu.
Tu taču saproti, ka es tevi redzu, ko?
Esmu tevi ievērojis kopš tās reizes, kad ienāci manā nodarbībā.
Tev ir īsta… dzirksts.
Tu man varētu patikt. Un man nepatīk neviens.
Nu, man tu arī varētu patikt.
Kad man bija trīs vai četri gadi…
Nezinu, cik bija. Trīs?
-Es uz dēļa vēl necēlos kājās, tā ka… -Ātrāk nevar?
Nē, man bija trīs.
Brālēns bija pirmais, kurš man pateica, ka varu mīzt okeānā.
Tas notika tur.
Viņš vienkārši teica: "Laid okeānā, čomiņ."
Un es teicu: "Forši."
Biju iebridis līdz potītēm.
Novilku bikses un sāku mīzt.
Tas bija vareni.
Tā izklausās.
-Bet tad… -Mīļais, tai stāstā ir vēl kaut kas?
Tā īgnā, vecā tantīte
saķēra mani aiz auss un aizvilka pie mana brālēna,
un Džo saka: "Viņam ir trīs gadi. Atpisies!"
Viņa baigi apvainojās un aizgāja.
Tolaik cilvēki pagriezās un aizgāja.
Tagad…
Jā, tas džeks slīkst.
Ak dievs, kā man tas riebās! Taču tam bija jānotiek.
Ko viņš tik sliktu izdarīja, ka bija to pelnījis?
Nu, viņš slikti strādāja ar mūsu produktu… Manu produktu.
Un, ja ļaušu cilvēkiem to darīt nesodīti,
mums būs beigas.
Kas ar tevi bērnībā notika?
Acīmredzot viss.
Gribi redzēt, cik liela ir mana māja?
Uzmanies! Tev ir vajadzīgs naudas maiss, nevis draugs.
Gribu!
Klāt esam.
Kur ir mani mazulīši? Kur viņi ir?
Kur jūs esat? Kur jūs esat? Kur jūs esat?
Kur jūs esat? Te jūs esat! Jā, mazulīt! O jā! Bučiņas!
Jā. Bučiņas, bučiņas. Labs suns. Bučiņas.
Kāpēc ir tā?
Esam tikušās. Šīla Rūbina.
Zinu. Bet kāpēc ir tā, Vinsent?
Kuš, nāc šurp!
Mēs runājām par to, ka Šīla varētu nākt zem Vinija Grīna karoga.
Jā. Mums bija lieliska tikšanās birojā,
un Vinijs domāja, ka mums vajadzētu turpināt sarunu šeit.
-Būšu pilsētā vēl pāris stundu… -Mēs ar Vinsentu aprunāsimies.
Šīla birojā pirmo reizi sauļojās!
Nu padomā! Viņas vecumā pirmo reizi solārijā…
Nu, Sandjego mēs paļaujamies uz sauli.
Jūsu āda ir…
Nē. Nē.
Tā, Vinsent. Saldētās pārtikas kompānija no Sinsinati,
kas šovakar būs klāt fotosesijā, pēc tam mūs aicinās uz lielo sarunu.
Jums ir savs Sinsinati, Sandjego?
Nesaprotu, ko jūs jautājat.
Varbūt jūs te neiederaties?
Tas neizklausās pēc jautājuma.
Marīka, tu esi pārāk draiskulīga. Viņa grib tirgot mūsu apģērbu.
Nu, esmu redzējusi kaseti. Tas nenotiks.
Jūs sievietēm nepatīkat.
Ir atvests tavs smokings, un tas ir ideāls!
Vai varam parunāt par manu šīvakara tērpu?
Es sliecos uz kaut ko ikdienišķāku par smokingu.
Nu, kas ir vairāk manā stilā.
Uznāc augšā.
Gribu dzirdēt, kā gāja ar Diemu.
Vēl tikai drusciņ, čomiņ.
-Tev viss labi? -Jā.
-Labi. Labi. Jā. -Jā. Jā.
Nevar būt, bļāviens!
Vai ne? Izrādījās šis draņķa džeks.
Es nezinu, kas notika.
Straume mani sāka vilkt iekšā.
Pilnīgi neticami.
Droši vien gribēja nonāvēties, lai tiktu prom no viņas.
Čomiņ.
Pag. Es jūs pazīstu.
Pazīsti gan, čomiņ. Zinu.
Nu lieliski. Esam sapratuši acīmredzamo.
-Tā, Tailer… -Tailers?
-Tas esmu es, čomiņ. -Un Banija.
Jūs tikko izglābāt man dzīvību, nolādēts!
Tieši tā, kā teica Eltons.
Jā, es neesmu viņa fans, bet viss kārtībā.
Mēs ejam prom.
Pagaidi! Pagaidi!
Paga.
Tā ir zīme.
Nē. Nav vis.
Mums bija lemts te būt - tieši šajā brīdī.
Nesaki tā!
Tas viss notika ar iemeslu.
Ei! Ei!
Vai tad nav kaut kādas viduslaiku paražas vai tamlīdzīgi?
Ka jums tagad jānāk pie manis uz vīnu un sukādēm?
-Izklausās forši. -Kas tagad notiek?
Es gatavoju tīri labu moli.
Kā viņš zināja, ka man garšo mole?
Tev nav viņam jāzvana.
Tu esi rehabilitācijas centrā, tāpēc drīksti būt nesasniedzama.
Tu sevi dziedē. Audz.
Ja vien viņš nepiezvana viņiem un neuzzina, ka tu tur nemaz neieradies.
Piezvani viņam! Iegūsti laiku, lai vari vienoties ar Viniju.
Nerunā neko lieku. Nesataisi sev vēl lielākas nepatikšanas.
Esat piezvanījis Rūbiniem.
Lūdzu, atstājiet ziņu, un mēs jums piezvanīsim.
Mieru un mīlestību!
Sveiks, Denij! Sveika, Maja!
Te es. Šīla. Mamma.
Es tikai gribēju pieteikties
un jums pastāstīt, ka man viss kārtībā. Te iet ļoti, ļoti labi.
Es jau jūtos daudz veselāka
un uzzinu daudz kā jauna par sevi un ceļu, kas man priekšā.
Tāpēc paldies jums, ka iedrošinājāt mani te atbraukt.
Esmu ļoti pateicīga. Un mīlu jūs abus.
Un man tagad pie telefona jālaiž citi cilvēki,
bet drīz tiksimies. Labi. Atā.
Skatos, ka esi atradusi telefonu. Jauki.
Ceru, ka tas nekas. Es tikai sazinājos ar ģimeni.
Kā divu bērnu tēvs es tevi saprotu.
Nāc! Gribu tev parādīt savu midzeni.
VINSENTS GRĪNS
Tu tajā vispār vari pakustēties?
Nu, tas ir brīvāks nekā iepriekš, bet vienalga sajūta kā trakokreklā.
Nu, lai būtu par sevi pārliecināts, ir jājūtas ērti.
To teicienu es nozagšu.
-Pasaki viņai! -Vēl ir atpūtas laiks.
Un viņa atpūtas laiku pavada citur?
Viņa guļ lielajā guļamistabā.
Es esmu karsts - ķermeņa temperatūras ziņā.
Tas ir vienīgais, kur esam atšķirīgi.
Bet te ir patīkami vēsi - betona dēļ.
Turklāt te ir mani vilcieniņi.
Man tie ir bijuši visu mūžu, un tā skaņa… tā mani nomierina.
Un tas bija tavs lēmums? Dzīvot garāžā?
Nu protams. Māja taču ir mana.
Man tā patīk. Zini, tas ir pieņemami mums abiem.
Tev tiešām patīk? Vai arī tu esi pieradis?
Mēs visi pielāgojamies apstākļiem, vai ne?
Piemēram, tu un tavs vīrs. Vai labi parunājāt?
Uzmanies!
Tu atbrauci uzzināt viņa noslēpumus, nevis atklāt savējos.
Es tikai atstāju ziņu. Viņš uztraucas.
Tad jau labi, ka piezvanīji.
Gribi, es parādīšu to tērpu, kas patīk man?
Piedodiet, ka par daudz saslavēju savu moli.
Es laikam domāju gvakamoli. Es nemāku gatavot moli.
Viss kārtībā, čomiņ.
Tātad ķēniņiene Šīla brīvdienās aizlaidusi uz SPA?
Viņa maksā pati, vai viņi maksā viņai?
Nē. Maksājam mēs.
Bet viņai vajadzēja atpūsties.
Es tiešām nevaru piedāvāt glāzi?
Es jau teicu, ka dzeršu no pudeles.
Mīļā, lūdzu.
Tātad Meksika?
Kā jums radās tāda ideja?
Tailers vienmēr gribējis iemācīties gatavot tortiljas.
Tā ir taisnība.
Tātad, nu, tāds kā neliels biznesa pasākums?
Nezinu. Ziniet, tikai liekas, ka vietējiem būs priekšrocības,
ja runājam par tirgu un pieredzi.
Šis būtu piemērots brīdis, lai atzītu,
ka plānu par Meksiku neesam izdomājuši baigi rūpīgi līdz galam.
Kāpēc jūs patiesībā braucat?
Kāpēc tava sieva patiesībā ir pametusi pilsētu?
Labi.
Es saprotu.
Kas es tāds esmu, lai mācītu jūs dzīvot?
-Nekas. -Neviens nav nekas.
Katrs ir īpašs.
Jā. Lūk, tā ir patiesība.
Pag, vai tā ir patiesība?
Nē. Kad tā padomāju, man tā nemaz neliekas patiesība,
jo pasaulē ir ļoti daudz niecību, kas dzīvo starp mums,
un daudzas no šīm niecībām domā, ka ir īpašas.
Vai tā izskatās nervu sabrukums?
Vai drīkstu jums atklāt ko tādu, ko nevienam vēl neesmu teicis?
Tev varbūt Marīka šķiet valdonīga. Es zinu.
Daudzi to nesaprot, un es viņus nevainoju.
Es to pilnīgi saprotu.
Man ir sava pieredze ar Marīkas tipa cilvēkiem.
Zini, kam pār mani ir vara.
-Ko? Tavs vīrs? -Nē.
Kāds cits. Kāds, pie kura biju ļoti pieradusi.
Domāju, ka šis cilvēks man ir vajadzīgs, bet man sāk likties…
Ko tu dari? Ne tas ir nepieciešams, ne tev kā palīdz.
…ka viņa mani ierobežo.
Kā tas tev palīdz? Aizver muti!
Viņai vajag, lai man vajag viņu. Viņa ir parazīte.
Pati saka, ka man palīdz, bet patiesībā viņa mani iztukšo.
Pag, tava māte? Tava menedžere? Kas viņa ir?
Ko tu teiksi? Balss, kas skan tev galvā?
Viņš nodomās, ka esi traka, un viņš ir vīrietis ar vilcieniņiem.
Viņa ir sena draudzene. Esam draudzenes jau labu laiku.
Tev patīk? Jo man patīk. Ļoti.
-Izskatās fantastiski. -Jā, vai ne?
-Gribi uzmundrinošu tabletīti? -Jā.
Man tās piegādā Bistro Gardens stāvvietas puisis,
un Marīka par to neko nezina.
Savi noslēpumi taču ir vajadzīgi, vai ne?
Atrasties zālē ir jauki,
bet īstā radošā maģija notiek šeit.
Taču vispirms man patīk uzspēlēt kādu spēli.
Tev ir iespēja izlīdzināt rezultātu zibensraundā!
Ātrās atbildes.
Nedomā. Tikai atbildi.
Nedrīkst neatbildēt un melot. Nečakarē mani, citādi izlidosi!
-Gatava? -Jā.
Aiziet! Kam tu pa telefonu meloji?
-Es tev teicu. Es nemeloju… -Kam tieši?
-Savam vīram. -Un?
Savam bērnam.
Kur, pēc tava vīra un bērna domām, tu esi?
-SPA. -Bļāviens, Šīla!
-Garīgās veselības centrā. -Ko ārstēt?
Bulīmiju.
Tā ir tā ar vemšanu?
-Tikai vārdiskas atbildes! -Jā.
-Tā palīdz? -Jā, līdz vairs nepalīdz.
Kas ir tava Marīka?
-Es pati. -Neblēdies!
Es pati, tomēr tā neesmu es. Tā ir balss manā galvā.
-Izklausās pēc vājprāta. -Jā, tā ir.
Un viņa tevi kontrolē?
Nu, tāda ir sajūta. Jā.
Un vai tu viņu ienīsti?
Dedzīgi, bet es arī esmu viņa.
Kas tev bērnībā nodarīja pāri?
Mana tēva draugs.
Man arī!
Ding, ding, ding!
Viņa to paveica!
Džonij, izstāsti, ko viņa ir vinnējusi!
Viņa iegūst iespēju dejot ar Viniju.
Ha, sasodīts, ha!
Grīnu!
Jā!
-Tava kārta. -O nē. Tā tas nenotiek.
Piekāst tevi, Vinij.
Kāda ir tava vienošanās ar Marīku?
Mums ir kopīga māja un dzīve. Viss.
Viņa zina, ka tu esi gejs?
Visi zina, ka esmu svētlaimīgi priecīgs.
Tu zini, ko es domāju.
Nu, mēs viens otru saprotam un atbalstām.
Man bija pusgadu ilgs romāns ar mormoni, kuru nicinu.
Un tomēr man tā pietrūkst.
Pietrūkst sajūtas, ka izturos pret sevi briesmīgi.
-Nu, vismaz to pārtrauci tu. -Nē. Viņš.
Es pati neko nepārtraucu. Tam domāta tā balss.
Vai tam tā balss ir domāta?
To tev tā tikai mēģina iegalvot.
Bet tu vari izdarīt visu, ja vien apņemies.
-Tu tiešām tam tici? -Es cilvēkus piespiežu tam noticēt.
Un tas ir vēl labāk nekā ticēt pašam.
Tā nu, ne kāda lūgts vai aicināts,
kopš 16 gadu vecuma es esmu rakstījis savas dzīves stāstu.
Pats saviem vārdiem.
Un es turpinu to rakstīt,
kaut arī mana dzīve kļūst aizvien neievērojamāka.
Tu mums kaut ko no tā nolasīsi?
Skaidrs, ka nolasīs. Izvēlies lappusi.
Jā, jā. Es nolasīšu. Jā.
Labi.
Jā.
To vēl neviens nav dzirdējis.
"Un tad es atjēdzos viens -
tikai ar kabatas lukturīti, savām domām
un pudeli Hemingway, ar ko to visu aizskalot."
Patiesībā tas ir sāpīgāk, nekā domāju.
Turpini.
"Jau agrā jaunībā es atklāju, ka laba grāmata ir kā silta sega…"
Jēziņ.
"Taču realitāte ir auksta, un politika ir salta maita…"
Tas bija lieki.
"Tā mums atņem drošības ilūziju un piespiež stāties pretī…
dzīves pūķim."
Diez vai es spēju turpināt.
Tu spēj, un tu turpināsi.
Tā ir viņa.
Neuztraucies. Neļauj sevi izsist. Tu to vari.
Labi, papriecājies esi, bet tagad uzvelc īstās drēbes.
Šīs ir īstās drēbes.
-Muti ciet! -Tas nav pārāk laipni.
Nerunā ar mani tā, nolādēts! Es no tevis nebaidos.
Tam tev pietrūkst prāta.
-Viņa nav tava draņķa māte. -Un viņa it nemaz nav tev draugs.
Tu par viņu neko nezini.
Viņa ir vēl viena atdarinātāja. Vēl viena parazīte.
Viņa mani uzklausīja!
Visu dienu. Uzklausīja manas idejas.
Kad tu pēdējoreiz esi mani uzklausījusi, nevis piespiedusi klausīties tevī?
Nu,
tad jau laikam viss.
Patīkamu fotosesiju!
Labi.
"Mans 24. gads uz šīs zilās lodes izrādīsies mans pārdrošākais.
Bet tovakar es iedzēru vēl vienu malku vīna un devos prom.
Devos atklāt, augt,
sākt cīņas, kas jāizcīna, un uzvarēt."
Cik briesmīgi!
Tu biji briesmīgs.
Jā, biju gan. Un esmu.
Un, par spīti maniem amatieriskajiem pareģojumiem,
es nedz kādu cīņu sāku, nedz kādā uzvarēju.
Vai tur kāds brīnums, ka viņa mani piekrāpa?
Tad tu tā kā viņai piedod?
Nu, es neteiktu, ka piedodu, bet es to saprotu.
-Mēs arī. -Cēli no tavas puses, vecīt,
ņemot vērā, ka viņa salaida ar tavu lielāko ienaidnieku.
Pag, ko tu teici?
Visi vietās! Uz šova sākumu!
Pasauc viņu, Šīla, lūdzu. Pasaki, ka es atvainojos.
Vinij! Vinij, viss ir labi.
Tu to esi darījis tik daudz reižu!
Vienkārši ej ārā un esi dabisks. Esi tu!
Aizveries! Vienkārši atrodi viņu, lūdzu!
Man viņa ir vajadzīga.
Lūdzu. Lūdzu, Šīla.
Tu muļķe tāda.
Es teicu, lai nejaucies, bet tu jau neklausīji.
Tu nekad neklausi.
Tu domāji, ka varēsi viņu izdziedēt un tad pazudīs tavas problēmas?
Ka pazudīšu es?
Bet es nekur netaisos pazust.
Tu nevari mani atlaist, nevari apklusināt. Es tev esmu vajadzīga.
Aizveries! Aizveries, nolādēts! Lūdzu.
-Bez manis tu sapūsi. -Es teicu - aizveries!
Tu kļūsi par vecu, slinku, resnu govi,
kura neko nav sasniegusi un kurai nav iemesla dzīvot.
-Nav iemesla būt dzīvai. -Laukā! Laukā no šejienes! Laukā!
-Jums viss labi, kundze? -Nē! Nē!
Man nav labi! Man nav labi.
Es tikai… Es… Man nekas vairs nepalīdz.
Man ir vajadzīga palīdzība.
Varu kā palīdzēt?
Jā. Es esmu Denijs Rūbins. Atbraucu pie savas sievas Šīlas.
-Rūbins? -Jā. Šīla Rūbina.
Atvainojiet, kungs, es tādu pacienti nezinu.
Tulkojis Imants Pakalnietis