Blikket frem. Rolig ansikt. Vis ham at du fortjener å være her.
-Du skal vel ikke drepe meg? -Hva? Nei. Hva?
Hvorfor tror du... Nei. Nei, jeg ville bare...
Slippe å bli sendt på galehus.
...takke ja til tilbudet om salgsgreia.
Salgsgreia? Dette har du visst tenkt nøye igjennom.
Selg det. Tro på det. Da tror han det også.
Jeg har faktisk det, og jeg innså...
For en flott sjanse det er å få jobbe med deg og lære.
Så her har du meg. Skal vi gjøre det offisielt?
-Nå soler vi oss. -Unnskyld?
Jeg spanderer. Kom.
Alt ble så dumt sist. Jeg beklager det.
Du trenger ikke å si mer.
Det var en intellektuell meningsutveksling,
og heldigvis bor vi i et land der det fremdeles er mulig.
Det er glemt nå.
-Du skal få et glass. -Flott.
Har du skatte- og registreringspapirene til E.Y.E.?
Ja, et sted. Jeg vet ikke helt hvor.
Kan du hente dem?
Gjør du det slutt med meg?
-Nei. Nei, jeg gjør det ikke slutt. -Jeg mente det jo ikke sånn. Herregud.
Vi har kommet frem til at det er best at du og E.Y.E. skiller lag.
Jeg trenger skattepapirene.
Et kupp, altså?
Gi deg, Danny. Du bryr deg jo ikke.
Jeg bryr meg ikke? Jeg...
Det er det verste jeg har hørt. At jeg...
Jeg gjør ikke annet enn å bry meg, for faen!
-Om havet? -Ja!
-Miljøet? -Ja!
Neppe.
Jo mindre du har med gruppen å gjøre, jo bedre er det.
Vi har fått inn tre ganger så mye penger etter pressedekningen.
-Noen er bare ikke naturlige ledere. -Men det er sønnen din Leo?
Kanskje. I hvert fall om noen år.
Å ja, om noen år. Han er like sjarmerende som en haug med skittentøy.
Har du hørt ham snakke om jenta han liker? Stephanie K. Ærlig talt, kompis.
Han er helt på viddene. Og det er du også!
Danny!
Kan du få hentet skattepapirene, så jeg kan fortsette dagen min?
Ja vel.
Du er vel instruktør fremdeles?
Selv om du har utvidet, har du mange av timene selv?
Flere enn jeg burde. Det syns i hvert fall Marika.
Hvorfor sier hun det?
For henne er timene nederst i pyramiden.
-Vel, det er jo egentlig fornuftig. -Hun er et geni.
Kanskje hun også er skeiv. Sånn må det være.
Det jeg elsker med aerobics, er selve treningen.
Og jeg...
Og jeg har nesten aldri tid lenger.
Hadde hun hørt deg si det, ville hun revet deg i filler!
"Det er ingen hobby. Bli voksen.
Hvis vi ikke vokser, dør vi. Slutt å bite negler."
Jeg biter negler, og det kan hun ikke fordra.
Så hva er toppen av pyramiden?
Jeg mener det. Fins den?
Handler dette om filosofi eller forretninger?
Begge deler.
Når du får et saftig oppkjøpstilbud.
Like svært som Nabisco, mener jeg.
Da kan du selge hele jævla pyramiden og flytte til Bahamas.
Men det er langt unna.
Kom du for å jobbe for meg eller prøve å bli meg?
Han har mistanker. Spill dum.
Jeg ville vel... Jeg vet egentlig ikke.
-Jeg kommer til å lengte tilbake hit. -OK.
-Gjør ikke du? -Nei.
-Jeg er klar for noe nytt. -Mexico har vært der lenge, Bun.
Noe nytt for oss.
Bare stikke av en stund, ligge lavt.
Det høres ganske kult ut akkurat nå.
Jeg må ta farvel med henne.
Surfestedet mitt.
De har bølger der nede også. Pakk videre.
Greit. Faen! Vi kjører innom når vi drar.
Du er best, Bun!
Jeg skal spille inn en ny inforeklame i dag.
I kveld, egentlig. Marika mener det fanger den mørke spenningen ved det hele.
Og hva er det?
Det er jo alltid meg.
Men konseptet er en nattklubb i Vegas på nyttårsaften.
"Nedtelling til den nye deg."
"Nykroppsaften."
Nettopp!
Men Marika er ute etter en "Sinatra på Playboy-klubb"-følelse.
Og jeg vil egentlig ha noe annet.
Det er jo deg det handler om? Bare gjør som du vil.
Vi krangler alltid før noe viktig skal skje. Det er tradisjon.
Og det er stressende, og det tærer på oss begge.
Ja. Men det er din prosess, og ikke noe du kan endre på.
Nettopp.
Hun har rett, og jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det. Jeg kjenner deg ikke. Jeg vet ingenting om deg.
Jeg later som fordi jeg bare prater piss.
Du vet ingenting om meg.
Og det vil jeg gjøre noe med.
Jeg vil gjøre noe med det her og nå.
Det er ikke for sent.
Jeg er lei av bare å snakke piss.
Jeg er lei av å late som jeg bryr meg, late som jeg kjenner deg.
Late som du kjenner meg.
Det tar slutt her og nå. Her og nå.
Har vi ligget for lenge?
-Jeg føler meg litt... -Slapp av.
De selger jo ikke noe som ikke er trygt.
Uten grunnlag blir du helt svidd i solen.
-Men jeg må dra før 12. -Hvorfor det?
Fordi jeg har en avtale med en som har skuffet oss.
Jeg må bare få det gjort.
Hva faen er dette?
Du valgte en interessant dag for å være skyggen min.
Jeg vet nå ikke om jeg er skyggen din.
Det vet jeg.
Du vet vel at jeg ser deg?
Det har jeg helt siden du dukket opp i timen min.
Du har virkelig... et eller annet.
Det er mulig jeg liker deg. Og jeg liker ingen.
Det er mulig jeg liker deg også.
Da jeg var tre eller fire...
Jeg vet ikke. Var jeg tre?
-Jeg hadde bare bodyboard... -Kan vi gasse på?
Nei, jeg var tre.
Fetteren min lærte meg at jeg kunne pisse i vannet.
Rett der borte.
Han bare: "Piss i vannet, kompis."
Og jeg bare: "Kult."
Jeg sto med vann til anklene.
Og jeg dro bare ned shortsen og pisset.
Det var storartet.
Høres sånn ut, ja.
-Men så... -Elskling, er det enda mer?
Det kom en gammel dame som tok meg i øret og dro meg tilbake til fetteren min.
Og Joe bare: "Han er bare tre. Stikk."
Og hun ble sur og marsjerte derfra.
Folk marsjerte fra steder den gangen.
Nå...
Ja, han drukner.
Gud. Det var fælt. Men det måtte til.
Hva hadde han gjort for å fortjene det?
Han gjorde middelmådig arbeid med produktet vårt... mitt.
Og hvis jeg lar folk få gjøre sånt uten at det får noen konsekvens,
er vi ferdige.
Hva ble du utsatt for som barn?
Alt mulig, selvsagt.
Vil du se hvor stort hus jeg har?
Pass på. Du trenger penger, ikke en ny bestevenn.
Gjerne.
Her bor jeg.
Hvor er ungene mine? Hvor er de?
Hvor er dere? Hvor er dere?
Hvor er dere? Der er dere! Ja, elskling! Suss.
Ja. Suss, suss. Flink gutt. Suss.
Hvorfor er hun her?
Vi har hilst. Sheila Rubin.
Jeg vet det. Men hvorfor, Vincent?
Hysj. Kom hit.
Vi snakker om å ta Sheila inn under Vinnie Green-fanen.
Ja, vi hadde et supert møte på kontoret,
og Vinnie foreslo at vi skulle fortsette her.
-Jeg er her en kort tur... -Vincent og jeg skal prate.
Sheila lå i solarium for første gang i dag.
Tenk det. Første gang i solarium i hennes alder.
I San Diego kan vi stole på solen.
Huden din er...
Nei. Nei.
Vincent, en frossenmatprodusent fra Cincinnati kommer på innspillingen
og vil ha et møte etterpå.
-Har du en Cincinnati, San Diego? -Jeg forstår ikke hva du mener.
Kanskje du ikke passer her?
-Det hørtes ikke ut som noe spørsmål. -Marika, du spøker for mye.
Hun vil bare selge tights.
Nei, jeg har sett videoen.
Kvinner liker deg ikke.
Smokingen din kom fra skredderen,
og den er perfekt.
Kan vi prate om antrekket mitt?
Jeg vurderer noe litt mer avslappet enn smoking.
Noe som er litt mer meg.
Bli med ovenpå. Jeg vil høre hvordan det gikk med Diem.
Bare litt til, kompis.
-Går det greit? -Ja.
-OK. OK. Ja. -Ja. Ja.
Nei, det er ikke mulig!
Ikke sant? Det er han der.
Jeg vet ikke hva som skjedde.
Strømmen tok meg med utover.
Hva er sjansen for det?
Han prøvde vel å ta livet av seg for å slippe henne.
Kompis...
Vent, jeg kjenner deg.
Ja, kompis. Jeg vet det.
Ja, bra. Da har vi funnet ut av det.
-Tyler... -Tyler?
-Det er meg, kompis. -Og Bunny.
Du reddet livet mitt.
-Akkurat som Elton sa. -Jeg digger ikke ham, men den er kul.
Vi drar.
Vent! Vent!
Vent.
Dette er et tegn.
Nei, du. Det er det ikke.
Det var meningen at vi skulle være her.
-Ikke si det. -Det var en grunn til at dette skjedde.
Dere! Dere, dere.
Er det ikke en slags middelaldersk regel, eller noe?
At jeg må be dere hjem på vin og konfekt?
-Høres ganske chill ut. -Hva er det som skjer?
Jeg lager ganske god mole.
Hvordan kunne han vite at jeg elsker mole?
Du trenger ikke å ringe. Du er på behandling, da er det i orden.
Du heles. Vokser.
Med mindre han ringer dem og finner ut at du stakk av.
Bare ring ham. Kjøp deg litt mer tid til denne Vinnie-greia.
Gjør det enkelt. Ikke lag mer problemer for deg selv.
Det er familien Rubin. Legg igjen en beskjed, så ringer vi.
Fred og kjærlighet.
Hei, Danny! Hei, Maya.
Det er meg. Sheila. Mamma.
Jeg ville bare høre hvordan dere hadde det.
Og si at jeg har det bra. Det har vært veldig, veldig bra her.
Jeg føler meg allerede mye bedre.
Og jeg lærer så mye om meg selv og veien videre.
Så takk for at du fikk meg til å reise hit.
Jeg setter virkelig pris på det. Og jeg elsker dere.
Og jeg får nok la noen andre bruke telefonen nå,
men vi ses snart. OK. Ha det bra.
Du fant telefonen, ser jeg. Bra.
Håper det var greit. Jeg måtte bare ringe hjem.
Det forstår jeg godt, som far til to.
Kom, så viser jeg deg redet mitt.
Får du beveget deg i den der?
Den er litt ledigere enn før, men den føles fremdeles som en tvangstrøye.
Du må føle deg vel for å føle deg sterk.
Den rapper jeg.
-Si det til henne. -Det er hviletid.
-Og hun hviler et annet sted? -Hun ligger i soverommet ovenpå.
Jeg har høy kroppstemperatur. Det eneste punktet vi ikke er like på.
Betongen gjør det godt og kjølig. Og togbanen min er her.
Jeg har hatt den hele livet, og lyden er så beroligende.
Det var ditt eget valg å bo i garasjen?
Selvsagt. Det er mitt hus.
Jeg liker det sånn. Det funker for oss begge.
Liker du det, eller er du bare blitt vant til det?
Vi tilpasser oss til omstendighetene.
Som du og mannen din. Dere fikk tatt dere en prat?
Pass deg.
Du skal lure hemmelighetene ut av ham, ikke omvendt.
Jeg la bare igjen en beskjed. Han blir så bekymret.
Da var det bra du ringte.
Skal jeg vise deg hva jeg helst vil ha på meg?
Beklager at jeg sa jeg kunne lage mole.
Jeg tenkte nok på guacamole. Jeg kan ikke lage mole.
Ingen fare, kompis.
Så dronning Sheila er på spa i helgen?
Betaler hun, eller får hun betalt?
Nei, vi betaler.
Hun trengte bare en liten pause.
-Vil du ikke ha et glass? -Jeg sa jo at jeg kunne drikke av flasken.
Babe, vær så snill?
Mexico, altså?
Hvordan kom dere på det?
Tyler har alltid hatt lyst til å lære å lage tortillas.
Det stemmer.
Så dere skal starte et lite firma?
Jeg vet ikke, jeg.
Men de har vel kanskje et forsprang der nede,
når det gjelder markedsandeler og ekspertise.
Vi kan vel innrømme at Mexico-planen ikke er så veldig gjennomtenkt.
Hvorfor drar dere, egentlig?
Hvorfor er kona di bortreist?
OK.
Jeg skjønner.
Jeg skal ikke dømme. Hvem er vel jeg?
-Ingen. -Ingen er det. Alle er noen.
Ja. Det er faktisk sant.
Vent, er det sant?
Nei, når jeg tenker meg om, så er det slett ikke sant.
For det er mange som bare går rundt uten å være noe.
Men mange av dem tror de er noe.
Er det sånn et nervesammenbrudd ser ut?
Kan jeg få fortelle noe jeg aldri har fortalt noen før?
Jeg skjønner at Marika kan virke nedlatende.
Det er mange som ikke forstår det, og jeg klandrer dem ikke.
Jeg forstår det godt.
Jeg har hatt en Marika-person i livet mitt.
En som styrte meg.
-Mannen din? -Nei.
Nei, en annen. En jeg bare har blitt så vant til.
Som jeg trodde jeg trengte, men nå tenker jeg...
Dette er verken nyttig eller nødvendig.
...at hun hemmer meg.
Hva skal dette være godt for? Hold tåta.
Hun vil at jeg skal trenge henne. Hun er en parasitt.
Hun sier at hun hjelper meg, men hun tapper meg for energi.
Moren din? Manageren din? Hvem er det?
En stemme i hodet, skal du si det?
Da tror han du er sprø, og han leker med modelltog.
En gammel venn, en jeg har kjent lenge.
Elsker du det? For det gjør jeg.
-Den er fantastisk. -Ja, ikke sant?
-Vil du ha en oppkvikker? -Klart.
En parkeringsvakt på Bistro Gardens selger dem,
og Marika vet ingenting.
Vi må jo ha noen hemmeligheter?
Det er fint å være i studioet,
men det er her den kreative magien skjer.
Men først leker jeg alltid en lek.
Du har sjansen til å ta poeng i lynrunden.
Hurtigsvar.
Ikke tenk, bare svar.
Svar på alt, ikke lyv. Og jukser du, ryker du ut.
-Klar? -Ja.
Hvem løy du for da du ringte?
-Jeg sa jo det. Jeg løy ikke... -Hvem?
-Mannen min. -Og?
Datteren min.
Og hvor tror de du er?
-På spa. -Faen ta deg, Sheila.
-På et behandlingssenter. -For hva?
-For bulimi. -Er det den med oppkast?
-Bare verbale svar. -Ja.
-Funker det? -Ja, men ikke i lengden.
Hvem er Marika-typen din?
-Det er meg. -Ikke juks.
Det er meg, men det er bare en stemme jeg hører.
-Det høres helt sjukt ut. -Det er det.
Og hun styrer deg?
Det føles sånn, ja.
Og hater du henne?
Intenst, men samtidig er jeg jo henne.
-Hvem tuklet med deg da du var barn? -En venn av faren min.
Samme her!
Ding, ding!
Hun klarte det!
Johnny, si hva hun har vunnet!
Hun skal få danse med Vinnie.
Ha, for faen, ha!
Green!
Ja!
-Din tur. -Å, nei. Det funker ikke sånn.
Faen ta deg, Vinnie.
-Hva slags ordning har du og Marika? -Vi deler hjem og liv. Punktum.
Vet hun at du er gay?
Alle vet hvor glad jeg er.
Du vet hva jeg mener.
Vel, vi forstår hverandre og støtter hverandre.
Jeg hadde en affære med en mormoner jeg forakter.
Det er slutt, men jeg savner det. Jeg savner å være så fæl mot meg selv.
-Men du avsluttet det. -Nei, det var ham.
Jeg slutter aldri med noe. Det er det stemmen er til.
Så det er det stemmen er til?
Det er det den vil at du skal tro.
Men du kan gjøre hva enn du bestemmer deg for.
-Tror du på det selv? -Jeg får folk til å tro det.
Og det er enda bedre enn å tro på det selv.
Så helt uten at noen har spurt om det eller antydet at jeg burde gjøre det,
har jeg skrevet ned livshistorien min helt siden jeg var 16.
Med mine egne ord.
Og jeg skriver fortsatt...
...selv om livet mitt er blitt stadig mindre minneverdig.
Skal du lese litt for oss?
Visst faen. Velg en side.
Ja, ja. Det kan jeg. Ja.
OK.
Ingen har fått høre dette før.
"Og der sto jeg alene
uten noe annet enn en lommelykt, tankene mine
og en flaske rom å skylle alt ned med."
Dette er faktisk vondere enn jeg trodde.
Fortsett.
"Jeg oppdaget tidlig at en god bok er som et varmt teppe..."
Herre Jesus.
"Men virkeligheten er et kaldt sted, og politikken en kald megge..."
Det var unødvendig.
"Som river fra oss illusjonen om trygghet og tvinger oss til å møte...
...livets drage."
-Jeg tror ikke jeg kan fortsette. -Det skal du.
Det er henne.
Ta det rolig. Bare hold fokus. Dette klarer du.
OK. Du har fått leke deg. Ta på deg det du skal nå.
Dette er det han skal ha.
-Du holder kjeft. -Så uhøflig.
Ikke snakk sånn til meg. Jeg er ikke redd for deg.
Nei, du er ikke smart nok.
-Hun er ikke mora di. -Og hun er ingen venn.
Du vet ingenting om henne.
Hun er bare nok en imitator. En parasitt.
Hun hørte på meg!
Hele dagen. Ideene mine.
Når hørte du på meg sist, istedenfor å tvinge meg til å høre på deg?
Nå vel. Da er vi visst ferdige.
Ha en fin innspilling.
OK.
"Mitt 24. år på denne blå klinkekulen skulle bli mitt modigste.
Den kvelden tok jeg en siste slurk med vin og dro av gårde.
For å utforske, vokse,
ta de kampene som måtte til, og vinne."
Det der sugde.
Du sugde.
Ja, det gjorde jeg. Det gjør jeg fremdeles.
Og til tross for mine spådommer,
har jeg verken startet eller vunnet noen kamper.
Er det noe rart hun var utro?
Så du syns liksom det er greit?
Jeg syns vel ikke det er greit, men jeg forstår det.
-Det gjør vi alle. -Stort av deg.
Med tanke på at hun hadde seg med erkefienden din.
Vent, hva sa du nå?
På plass, alle sammen. Fra begynnelsen.
Kan du bare hente henne, Sheila? Si at jeg er lei for det.
Vinnie. Vinnie, dette går bra.
Du har gjort dette så mange ganger.
Bare gå ut og vær deg selv. Bare vær deg selv.
Hold kjeft! Bare finn henne, vær så snill!
Jeg trenger henne.
Vær så snill. Vær så snill, Sheila.
Din idiot.
Jeg sa du ikke skulle involvere deg, men du ville ikke høre.
Du hører aldri etter.
Trodde du at hvis du hjalp ham, ville alle dine egne problemer forsvinne?
At jeg skulle forsvinne?
Men jeg skal ingen steder.
Du kan ikke sparke meg, ikke skru meg av. Du trenger meg.
Hold kjeft! Hold kjeft, for faen! Vær så snill.
-Du går til grunne uten meg. -Slutt, sa jeg!
Du blir en gammel, latsabb som ikke har utrettet noe som helst.
-Som ikke har livets rett. -Kom deg ut! Stikk! Stikk!
-Går alt bra her? -Nei! Nei!
Det går ikke bra!
Det er bare... Dette går ikke lenger.
Jeg trenger bare litt hjelp.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg heter Danny Rubin. Jeg skal besøke min kone Sheila.
-Rubin? -Ja. Sheila Rubin.
Beklager, sir. Vi har ingen her som heter det.
Tekst: Trine Haugen