Tik veselīga es neesmu bijusi ļoti, ļoti sen.
Es pat neatceros, cik sen.
Vispār neesmu pārliecināta, ka jelkad esmu bijusi tik veselīga.
Šajās divās nedēļās apgūto man ātrāk gribas pielietot dzīvē.
Ziniet, maltīšu meditācijas.
Es pilnīgi redzu, kā es meditēju pie virtuves galda -
katru rītu kopā ar ģimeni.
"Godīgo faktu" princips - tas ļoti palīdzēs.
Nemaz nerunājot par mākslas terapiju, dienasgrāmatas rakstīšanu
un vienkārši kopienas sajūtu, ko man devāt visas jūs.
Ziniet, paldies! Tagad es zinu, ka neesmu viena.
Jā.
Es jūtos kā cits cilvēks.
Cita es. Veselīga es.
Jā, laikam varētu teikt, ka man ir pilnīgi cits skats uz dzīvi.
Droši vien.
Es jūtos labāk.
Un par to es no sirds pateicos jums visām.
Bet it īpaši tev, Luena, -
par to, ka esi radījusi šo unikālo dziedniecisko vidi.
Pateicoties tev, es esmu gatava.
Esmu gatava doties.
Ko tu tur muldi?
-Es atvainojos? -Tu jūties labāk?
Tu murgo.
Nu taču, Luena. Vai es te esmu trakā vai…
Tu zini manu attieksmi pret vārdu "traka".
"Traka" nozīmē "sieviete, kurai nepiekrītu".
-Labi, paldies. Tātad šī… -Un tu esi nepieklājīga.
Man ir sajūta, ka man uzbrūk.
Redz, man ir sajūta, ka tu mūsu acu priekšā piedirsi grīdu
un nosauci to par šokolādi!
-Herieta! -Kas ir? Man jāsēž
un jāklausās, kā mis Amerika saka savu sūda pateicības runu?
Mēs zinām, ka tev strīdi viegli padodas, Herieta.
Bet vēl mēs zinām, ar ko tev tie beidzas, vai ne?
Tāpēc nomierinies, mīļā.
Domāju, ka ar to šīrīta seansu beigsim.
Paldies visām, ka ieradāties.
Tagad baudiet savu privāto stundu, un 12.30 mēs tiksimies ēdamzālē.
Šīla, varbūt ātri aprunāsimies bungalo?
Labprāt.
Nu gan tu stāvokli vēl pasliktināji, ne?
Lūdzu.
Tātad, ja gadījumā esi aizmirsusi - un, godīgi sakot, tu nebūtu pirmā -,
šī ārstēšanās ir brīvprātīga. Tu taču atceries?
Atceros. Jā, atceros.
Labi. Jo, ja to neatgādinātu, es nepildītu savu pienākumu.
Šo centru es atvēru tikai tāpēc…
Sākas. Atkal priekšvēsture.
Viņa neēda. Vecāki viņu ielika psihiatriskajā klīnikā.
Tur viņu piesprādzēja. Baroja ar varu.
Viņa nozvērējās, ka tā vairs neviens necietīs. Tu to visu zini.
…zila palikdama. Tomēr viss ir atkarīgs tikai no tevis.
Nu, ko domā?
Šīla?
Jā. Es uz brīdi biju aizdomājusies par kaut ko citu.
Bet vai tu varētu atkārtot? Ko es domāju par ko?
Šīla, tu tiešām domā, ka esi gatava braukt mājās?
Ļoti atvainojos, ka centos manipulēt, nevis palūdzu, vai varu doties prom.
Tev nav jāatvainojas.
Atpazīt kaitīgo.
Tas ir viens no taviem soļiem. Iekļauts sarakstā.
Ir gan. Tas ir mans saraksts.
Taču, lai arī šajā gadījumā atvainošanās ir nepieciešama,
tā nav jāsaņem man.
Es Herietai neatvainošos. Tā sieviete ir… Zinu, ka tev nepatīk vārds "traka",
-bet viņa ir drusku… -Es runāju par tevi, Šīla.
Ja tu šim procesam nenododies godprātīgi, tev būs jāatvainojas sev pašai.
To tev vajadzēja paredzēt.
To viņa droši vien ir izšuvusi uz kāda no saviem sūda spilventiņiem.
Ko tu esi iedomājusies no tā saņemt? Atskaitot milzīgu rēķinu.
Citiem vārdiem sakot, ja tu necentīsies, tad - jā.
Tev te nevajadzētu atrasties.
Es esmu klāt visās aktivitātēs un vingrinājumos. Es piedalos.
Lai piedalītos, ir jābūt godīgai.
Jāsaka nevis tas, ko gribu dzirdēt, bet tas, ko tu patiešām domā.
Tavas īstās domas negrib dzirdēt neviens, kur nu vēl viņa.
Un tu piedalies ar savu čeku grāmatiņu.
Tik daudz tirkīza nevar maksāt lēti. Diemžēl.
Viss ir atkarīgs no tevis. Vari doties mājās tūlīt pat.
Vari saukt to par uzvaru un turpināt dzīvot tāpat kā agrāk.
Vai arī vari palikt un apņemties, un celt gaismā nepatīkamākās lietas.
Tur mīt īstās pārmaiņas.
Nu, kā tad būs?
Tev tikai bija viņai jāpasaka, ka viss.
Ka esi gatava doties.
Bet tu zaudēji drosmi - kā vienmēr.
Es sāku skaļi smieties, kad ieraudzīju tavu sakravāto somu.
Paldies tev par to.
Prieks, ka manis dēļ varēji pasmaidīt.
Tu tiešām domāji, ka tas nostrādās? Tā izlikšanās par patiesu un pateicīgu.
"Esmu izdziedēta. Atā!"
To vērot bija aizraujoši.
Tas bija kas nedabisks - kā vāvere uz ūdensslēpēm.
Kāpēc tev tas rūp?
Nu, "rūp" nešķiet īstais vārds, bet…
Visiem jau nevar te patikt tik ļoti kā tev.
Kāpēc tu pret mani mūždien izturies kā maita?
-Vispār pamatots jautājums. -Es zinu.
Iemesls ir. Es tikai īsti nevaru to noformulēt.
Tas ir saistīts ar seju. Kaut daļēji.
Vai tu kaut ko izdarīji ar manām hantelēm?
Vai izskatās, ka esmu kaut ko darījusi ar tavām hantelēm?
Ak mans dievs.
Ja paliksi te, kļūsi tāda pati kā viņa.
Diezgan!
Esi pārliecināta? Ar tevi varētu sanākt vēl trakāk.
Divas nedēļas šo muļķību, bet viņi prasa vēl vairāk.
Viņi tevi izsūc sausu, kamēr tavs bizness mirst neuzplaucis.
Visa šī padarīšana ir blefs.
Paskat, kāds īpašums! Kā, tavuprāt, Luena to var atļauties?
Tu to neesi darījusi divas nedēļas.
Tu izskaties labāk. Tu labāk jūties. Bet viņa negrib, lai tu tam tici.
Jo slimāka tu esi, jo vairāk viņa var noslaukt.
Alkatīgajai Luenai lielāki ieņēmumi, tev uz tādiem rūk pat cerības.
MAIJS PĒDĒJĀ DIENA!!!
Apzināta ēšana. Kā tas ir?
Būtībā tieši tā, kā izklausās.
Tā ir ēšana, apzinoties to kā baudu un barību,
nevis visu pārējo, ko ar ēdiena palīdzību cenšamies aizstāt.
Nāksiet man palīgā?
Mierinājumu.
Sabiedrību.
Izvairīšanos.
Viss labi pazīstams.
Te tev jātiek galā pašai. Peldi vai grimsti. Man vienalga.
Mīlestību?
Tas bija jautājums? Jo beigās intonācija uzgāja augšā.
-Un ņirgas iet pastaigāt. -Tiešām?
-Mēs taču to neatkārtosim, ko? -Var arī divreiz ilgāk.
Kura grib nosaukt apelsīna vingrinājuma sešus soļus?
Izņemot Herietu.
Anorektiķes ir tik pārcentīgas!
Šauj roku gaisā kā raķeti, kas meklē apstiprinājumu.
Turēt, ieraudzīt, saost, izgaršot, norīt, atkārtot.
-Neaizmirsti dirsā līšanu. -Labi, Melinda.
Te ir svarīgi palikt vienatnē ar sevi, izdzīvot savas sajūtas.
Un dažām no mums tas nebūt nav pats patīkamākais.
Te nav jāceļ roka.
-Es atvainojos. -Un nevajag atvainoties.
-Piedodiet. Piedodiet. Piedodiet. -Viss kārtībā. Viss kārtībā.
Drīkstu paņemt citu apelsīnu?
Man ir sajūta, ka šis varētu būt ar problēmām.
Vai dieniņ. Tas būs uz ilgu.
Droši.
Es atvainojos. Tas ir briesmīgi. Manis dēļ visām jāgaida.
-Piedodiet. -Viss kārtībā.
Tev bija dzīve, aerobikas kasete, plaukstošs bizness,
un tu to visu pamet šo muļķību dēļ.
Tagad tava vieta ir te. Vai to tu gribēji?
…it kā tas būtu nokritis no citas planētas.
Jūs neko tādu savā mūžā neesat redzējušas.
Kādas īpašības tam piemīt? Kāda tam ir krāsa? Forma?
Tas ir tikai apelsīns. Parasts sūda apelsīns.
Kā to sajūt jūsu roka? Tā svaru. Tekstūru.
Aplūkojiet visas bedrītes un izciļņus.
Un tagad sāksim ar vienu mizas gabaliņu,
kurā glabājas smaržīgā eļļa,
kas aizsargā augli.
Mēģiniet to izbaudīt.
Apzinieties, ka ostīšana savā ziņā ir tā pati uzņemšana.
Caur degunu smarža dodas līdz pat jūsu plaušām.
Tā jau tu nokodīsies tikai pēc gada!
Smieklīgi.
Un tagad ielieciet vienu augļa daiviņu mutē.
Mēģiniet vēl neiekosties. Tikai sajust to savā mutē.
Pamaniet sajūtas, kādas tas raisa, un kā reaģē jūsu ķermenis.
Kādu brīdi mēs to visu fiksēsim bez vērtējuma.
Un bez pašcieņas.
Man patīk izpausme caur skaņu, Melinda.
Jā, atļauts ir viss, tikai jāmēģina vēl neiekosties.
Mēs nodarbojamies ar apzināšanos, ar vērošanu.
Kas būs tālāk? Kopā iesiet uz tualeti
un apzināti to apelsīnu izdirsīsiet? Tu laid garām iespēju.
Tu iznieko to īso laika sprīdi, kas tev palicis, lai dzīvē ko sasniegtu.
Nē, tev tas ir jāizbeidz!
Atvainojiet. Es tikai… Es nespēju. Jūs gan. Es tikai… Tas nav domāts man.
Viņa nedrīkst aizlaisties!
Atgriezies pie sava apelsīna, Herieta. Lūdzu.
Drīkstu vienu noplūkt?
-Jā. -Nē, mīļumiņ.
Piedod, mīļumiņ. Tās priecē visus, nevis tikai mūs.
Cik sen tu te esi, mammu?
Es jau teicu, mīlulīt. Paies pāris nedēļas. Gandrīz jau ir galā.
Jā. Vēl desmit gulēšanas, un es būšu mājās.
Nav tik traki. Starp citu, kā iet Pinkijai?
Viņa ir slima. Viņai ir savainota galva.
Viņa iet pie galvas dakteriem, lai varētu atveseļoties.
Kā viņa savainoja galvu?
Tik tālu mēs neesam tikuši.
Man būs suns!
Ko?
Tas ir liels notikums. Un negaidīts.
Jā. Mēs bijām dzīvnieku patversmē.
Un redzējām smukus suņus.
Vienu no viņiem sauca Oreo, un mums viņa patika.
Bet viņai bija problēmas ar uzvedību un pūžņojošu aci,
un tas radīja bažas, tāpēc… Bet - jā, mēs par to runājam.
Aizraujoši.
Paldies, ka viņu atvedi.
Ļoti augstsirdīgi. Tev tas nebija jādara.
Nu, es nepieļaušu, ka viņa cieš no tā, ar ko cīnāmies mēs.
Viņš grib, lai tevi viņa redz šādu un pats var būt varonis un pagādāt suni.
Iegrūst tevi sūdos vēl dziļāk. Lūk, kas tas ir.
Es uz tevi tā dusmojos!
Nezinu, vai pienāks brīdis, kad nedusmošos.
-Es tik… Denij. Piedod. -Nē, klausies.
Lūdzu, klausies. Ļauj man pateikt, labi?
Es saprotu, ka tu te cīnies ar problēmām
un tās ir ļoti lielas un ļoti reālas, un es lepojos, ka tu ar tām cīnies.
Tas ir apsveicami.
Ir izstrādājies ieradums, kas ir jālauž, un to vari izdarīt tikai tu.
Majas dēļ.
Tāpēc tu esi malacis. Un viss.
Bet es vēl aizvien esmu uz tevi ļoti nikns.
MĪLESTĪBA
Nu tad sākam!
Kas, ellē, tas bija?
-Vai tā ir… Bļāviens! -Tā, mīļie.
Es zinu, kā jūs jūtaties. Jūtaties, ka vairāk nevarat?
-Es sapratu, kāpēc tu man nepatīc. -Tas bija neizbēgami, ne?
-Kur jūs vispār… -Tā ir Lūsijas kasete.
Biju par to pavisam aizmirsusi, bet šodien uzliku un gribēju pasvīst.
Un tur nu tevi ieraudzīju.
Pag, es visu varu paskaidrot.
Tu gan dari šo, gan pasniedz nodarbības vai tikai…
Jā, tikai šo.
Neiedomājami.
Es tikai pateicu, ka pasniedzu. Un tā tiešām ir.
Tātad jūs būtībā aizpildījāt tukšumus.
Daļēji meli ir tikpat slikti kā pilnīgi meli.
Es tos uzskatu par sliktākiem, jo tur vēl klāt nāk viltība.
Viņa ir baigi viltīgā. Tas gan.
Es tā neuzskatu.
Un īsti nesaprotu, kāda jums darīšana, kā es pelnu naudu.
Tu mēģini notirgot to, ko mēs šeit cenšamies izārstēt.
Tu esi lapsa vistu kūtī.
Viņām nepatīk, ka esi te.
Un tomēr tu uzstāj, ka tev šeit jābūt. Atmosties!
Vai tu turpināsi mēģināt iesmērēt to sūdu arī tad, kad aizbrauksi no šejienes?
Es nesaprotu, kā viens saistīts ar otru.
Kāpēc lai kāds pirktu tavu kaseti, ja zinātu, ka esi viena no mums?
"Par nieka 9,95 dolāriem un ar postošiem ēšanas traucējumiem
arī jūs varat izskatīties gluži kā es!"
Jā, šis noteikti ir tas, kas man tevī nepatīk.
Viņas neliksies mierā, kamēr arī tu nekļūsi nožēlojama
un bez nākotnes, kā viņas.
Patiesībā es nemaz nezinu, vai pie tā atgriezīšos.
Es nezinu, vai varu…
Man tā patīk.
-Jautra mūzika. -Jā, diezgan lipīga.
Un Luena saka, ka mērena slodze ir atļauta. Pat veselīga.
Tu vakariņās ēd sinepju paciņas. Ko tu zini par veselību?
Mēs iesim nopeldēties, lai pateiktos par ķermeni. Nāksi līdzi?
Tu zini, ka labāk ienirtu skābē.
Labi.
Lieliski.
Es savai bijušajai teicu: viņai paveicies, ka ir kokaīniķe,
jo viņa var pārtraukt.
Ja atkarība ir no ēdiena, ir daudz grūtāk.
Tad ir jāiedraudzējas ar savu ienaidnieku.
Jāizveido veselīgas un ilgstošas attiecības ar to, kas tevi dzen postā.
Bet es nevienam netaisos lasīt lekciju.
Tūlīt būs lekcija. Pēc trim, divām… trim, divām…
Patiesībā man tikpat daudz jāmācās no jums kā jums no manis.
Paštīksmināšanās un svētulīgas muļķības.
Uzraksts uz pamatskolas direktora kafijas krūzītes.
Šīla, tava kārta! Laiks pateicībai.
Labi. Es šorīt pamodos.
Vienmēr labāk nekā alternatīva.
Pirmo reizi pēc divu nedēļu pārtraukuma redzēju savu meitu.
Un viņa izskatījās lielāka.
Citāda.
Bet tā nevar būt, vai ne?
Viņa droši vien kļuvusi pieaugušāka, jo ir šķirta no mammas.
Vai esi pateicīga vēl par kaut ko? Tas var būt arī sīkums.
Kas ir tas, kad tevi nosauc par liekuli? Sīkums?
Nekas nenāk prātā.
Mēģini nedomāt. Esmu atklājusi, ka mana mute lieliski darbojas pati.
Reizēm pārāk labi.
Par tādu pašu liekuli kā visas, kas ir šeit.
Viņas sēž, stāsta par sajūtām, mizo savus apelsīnus,
kamēr pasaules Viniji Grīni pārņem varu.
Es redzu, ka tur darās vēl kas.
Kaut kas, ko tu neatklāj. Mani interesē tas.
Nē, neinteresē.
Tu māki noklusēt, Šīla. Mēs visas to zinām.
Vai tu pārmaiņas pēc vari mēģināt pateikt godīgi?
Tev nav burvju spēju. Tu neredzi, kas notiek manā dvēselē.
Tu neesi vieda un pat ne gudra. Noteikti ne asprātīga.
Viss, ko tu saki, izklausās pēc suvenīru veikalā pirktas mašīnas uzlīmes teksta.
Tu tēlo dalailamu,
lai gan patiesībā esi vientuļa lesbiete, kas agrāk bijusi resna
un tagad valkā pārāk daudz tirkīza rotu, lai tevi ņemtu par pilnu!
-Tas ir viss? -Nē.
Tā ir ņirgāšanās. Viņai jāiet pastaigāt.
Aizveries, Melinda, tu stulbais bērns! Tu tik šausmīgi gribi izdabāt!
Tu pat nespēj domāt par savu atlabšanu, nelūdzoties visus pieaugušos,
lai paglauda tev tavu sūda galviņu!
Un tu? Tu izliecies par baigo feministi,
bet patiesībā mani ienīsti
par to, ka esmu smukāka un veiksmīgāka par tevi.
Īstajā pasaulē tev vispār nav dzīves.
Šī ir tava vasaras nometne - vienīgā vieta, kur tevi ņem par pilnu.
Labi, Šīla.
Kad redzu, kā izskatās atlabšana,
es labāk tupētu tualetē uz grīdas, apskāvusi podu.
-Tu to izdarīji. Tagad ej. -Šīla, pagaidi.
Tu traka esi? Tagad viņas tevi ienīst. Tevi nīst. Ej!
Zini, kas šajā garīgajā slimībā ir forši?
Tev neviens nevar pateikt neko pretīgāku par to,
ko tu jau esi sev teikusi.
Iespējams, esmu to izlasījusi uz uzlīmes.
Paldies, ka beidzot biji patiesa.
Sveicam atlabšanas sākumā. Te ir pretīgi.
Labi, es saprotu. Esmu uzvedusies kā ķēms.
Esmu pret tevi bijusi skarba, un ir loģiski, ka tu dusmojies.
Tev uz to ir visas tiesības. Esmu to pelnījusi.
Varbūt bez manis tavās ausīs tev klātos labāk.
Varbūt tu būtu laimīgāka un veselīgāka.
Neidealizējiet ķermeni. Zīmējiet apaļumus. Zīmējiet, ko redzat.
Esmu pret tevi bijusi pārāk skarba.
Tas, kā runāju par tavu ķermeni, bija riebīgi. Un pavisam netaisni.
Bet nebija jau tikai slikti. Reizēm es tevi motivēju, ne?
Kasete, nodarbības… Tu būtu to izdarījusi?
Piespiedusi sevi, ja nebūtu manis? Tu tiešām to vari apgalvot?
Kas tu bez manis būsi?
Viss labais tavā dzīvē ir tikai tāpēc, ka…
Es ļoti, ļoti bēdājos par izšķērdēšanu.
Par sava laika izšķērdēšanu. Ka domāju slikti par sevi pašu.
Es varēju izmantot šo laiku un enerģiju, lai…
Nezinu. Atrastu draugus. Izdarītu ko nozīmīgu.
Radītu pilnīgi jebko, patiešām darītu kaut ko citu.
Es varēju iemācīties spēlēt instrumentu. Vai sūda itāļu valodu.
Vai japāņu vai vēl kādu. Nezinu.
Varbūt japāņu ne. Tā ir ļoti grūta. Bet es būtu varējusi.
Ko jau būtu sasniedzis mans bizness,
ja es pusi no tās enerģijas būtu veltījusi, ziniet…
Un es zinu, ka tā runāt nav produktīvi,
bet es vienkārši… Ziniet, man ir skumji.
Un visi tie mani meli un nodarītais posts, un… Saprotat?
Un es gribu savest savu dzīvi kārtībā.
Bet es vienkārši… es baidos, ka ir jau par vēlu.
Klau, es netaisos izlikties, ka pēc atlabšanas tava dzīve būs rožu lauks.
Bet…
Vai es teicu, ka sekos "bet"?
Nu, bija sajūta, ka tu dod tādu mājienu.
Pastāsti, kādu mājienu es devu.
Ka vēl nav par vēlu.
Ja tu tā saki.
Man laikam bija radies iespaids, ka šī vairāk būs tāda pāru sesija.
Piedod, ka liku vilties, Denij.
Taču šīs sesijas mērķis ir izskaidrot atlabšanas procesu
un tādā veidā iepazīstināt tuviniekus ar vientuļo, izolējošo
un dziļi noslēpumaino pieredzi -
cīņu ar adiktīvu un kompulsīvu uzvedību.
Ja tā, vai nosūtījāt ielūgumu arī viņas mīļākajam?
-Lūdzu, nedari tā. Lūdzu. -Vai to viņa minēja?
Viņa minēja, ka drāžas ar lielveikala būvnieku mormoni?
Kurš, manuprāt, varētu būt pats velns.
-Es teicu, ka viss ir galā. -Tu man neko nestāstīji.
Tikai melus.
Tu esi dusmīgs. Tas ir saprotami.
Bet pagaidām lūgšu, lai mēs…
Es mēģinu mainīties. To es te daru.
Mēģinu atlabt, un es arī atlabstu.
Es atzīstu savas kļūdas. Visas.
Un visu to, par ko tu dusmojies,
es esmu darījusi - visu.
Taču tas nav nošķirts no pārējā.
-Viss ir saistīts. Viss, ko… -Skaidrs. Skaidrs!
Tas būs tas gadījums, ka "mana krāpšana bija simptoms".
-Nē. -To nedarīji tu.
-To darīja slimība, vai ne? -Tā es nesaku.
-Es nepavisam tā nesaku. -Jā, man vienalga.
Es vairs netaisos tev uzgavilēt.
Izklausās, ka te tev atbalsta pietiek, tā ka…
Jā, labi. Tu ar sevi strādā. Droši vien ir jauki.
Nav. Tas ir darbs. Patiešām smags darbs.
Jā. Labi. Es tagad iešu prom.
Man priekšā ir tāls brauciens un rīt - liela diena.
Darba pārrunas Pilsonisko brīvību savienībā.
Un tas nebūs brīvprātīgais darbs. Tas būs īsts darbs pie politikas.
Nepateicīgs darbs. Nu, īsts darbs.
Man prieks to dzirdēt.
Es tev paziņošu, kā gāja. Ja tevi tas vispār interesē.
Paskat tik! Gandrīz pie mērķa. Varbūt tu tomēr tiksi no šejienes prom.
Es par tevi priecājos. Patiešām. Bet kas būs tālāk?
Tava privātā dzīve ir lupatās.
Tātad paliek vairāk laika fitnesa biznesam.
Bet kāds tas tagad varētu būt?
Tu izlaidīsi vēl vienu kaseti?
JŪNIJS
"Apārstētās bulīmiķes ceļš pie veselības un labklājības"?
Kas ar ko tādu gribēs ielaisties?
Tev ir daudz tukšu dienu, ko aizpildīt.
Ar ko tu tās aizpildīsi?
Nevarēji aizmigt?
Nē. Es nejūtos labi.
Jā, es arī ne. Sagribējās dzert, tāpēc…
Labi, arlabunakti.
Lieliski. Vienkārši lieliski. Arī viņa ir krāpniece.
Viņa sevi māna tāpat kā visas, kas ir šeit.
Pagaidi!
Piedod, es vienkārši… Es…
Es tevi dzirdēju.
Un?
Es netaisos tevi atmaskot vai tamlīdzīgi. Es tikai saku, ka es dzirdēju.
Tā ir robežu pārkāpšana. Tu esi paciente. Es - terapeite.
Bet te nu mēs esam.
Es paslīdēju. Es par to nepriecājos.
Šī nebija mana pirmā reize un droši vien nebūs pēdējā.
Tas notika to riebeklību dēļ,
-ko es sarunāju par… -O nē. Nē.
Tu nebiji vainīga, mīļā, nē. Tev nav tāda spēka.
Es tev varētu nosaukt miljons attaisnojumu.
Bet, zini, patiesība ir tāda, ka vēl aizvien reizēm paslīdu.
Saproti? Atlabšana ir ilgs ceļš.
Esi vīlusies?
Nē, es…
Jā, mazliet.
Es arī.
Bet rīt būs jauna diena.
Paguli, Šīla. Labi?
Arlabunakti.
Sveika. Man lika pagaidīt tai uzgaidāmās telpas tipa viesistabā.
Bet es parunāju ar jauku sievieti un pateicu, kam esmu atbraukusi pakaļ,
un viņa man pateica, kur esi. Tāpēc…
Nuja, sveika.
Tu atbrauci!
Jā, nu, tas man tāds paradums - būt klāt.
Vidusskolā dabūju balvu par apmeklējumu.
Drausmīgi seksīgi. Tā ka…
-Vai palīdzēt ar somām? -Nē, es pati.
Piedod.
Tev bija taisnība. Izrādās, man tiešām ir vajadzīga palīdzība.
Bija. Ir. Aizvien vēl ir.
Jā.
Pag, mēs nerunājam par somām, ja?
-Nē. -Nē. Zinu.
Par garīgo veselību. Jā, tikai pārbaudu. Skaidrs.
Nē, ar somām es tikšu galā, bet ar pārējo? To es nezinu.
-Gan redzēsim. -Jā. Jā.
Neesmu pārliecināta, ka man ir saglabājies krampis.
Aerobikai. Biznesam.
Nu beidz.
Man tas viss varētu būt par grūtu.
Skaidrs.
Kā tu tā vari teikt? Kā tu vari padoties?
Es nezinu, kā lai izliekos par eksperti,
ja man pašai vēl tik daudz kas nav saprotams.
Tev raksta fani.
Stāla/Granera cilvēki nosūtīja visu man, jo domāja, ka strādājam kopā.
Mēs vēl strādājam kopā?
Neņem galvā. Daudz kas jāsaprot.
Jauki. Man ir vēstule?
Vairāk nekā viena.
Labdien, Šīla. Vingrošanas kasete ir lieliska.
Labdien, Šīla. Augums kā Šīlai ir īsts glābšanas riņķis.
-Es nezinu, kas ar mani būtu… -Labdien, Šīla. Paldies!
Paldies, ka atdevi man manu dzīvi, manu veselību un manu pašpārliecību.
Pēc nesenas slimības biju nonākusi uz gultas.
Es biju tik…
Droši, jo tā ir pilnīga patiesība.
Tu mainīji manu dzīvi.
Tulkojis Imants Pakalnietis