Tokia sveika nebuvau jau labai seniai,
net neatsimenu, kada.
Nesu tikra, ar išvis kada nors buvau tokia sveika.
Nekantrauju viską, ko išmokau čia per kelias pastarąsias savaites,
panaudoti savo gyvenime išorėje.
Kalbu apie valgio meditacijas.
Jau matau, kaip jas darau prie virtuvės stalo
kasryt su šeima.
Darbas su „atviru kalbėjimu“. Man tai labai padės.
Nekalbant jau apie meną, dienoraščio rašymą
ir bendruomenės jausmą, kurį visos man suteikėte.
Noriu pasakyti - ačiū. Žinau, kad nesu viena.
Taip.
Jaučiuosi nauju žmogumi.
Nauja aš. Sveika aš.
Taip, turbūt galima pasakyti, kad aš turiu naują požiūrį į gyvenimą.
Kurgi ne.
Man pagerėjo.
Ir už tai esu nuoširdžiai dėkinga jums visoms.
O ypač tau, Luana,
už tai, kad sukūrei šią unikalią aplinką sveikimui.
Tavo dėka esu pasirengusi.
Esu pasirengusi iškeliauti.
Ką tu čia paistai, blemba?
- Atsiprašau? - Tau pagerėjo?
Tu kliedi.
Nagi, Luana. Ar aš čia trenkta? Ar…
Žinai, ką galvoju apie šį žodį.
„Trenkta“ tik reiškia „moteris, su kuria nesutinku“.
- Gerai, ačiū. Taigi… - Tu taip pat peržengei ribą.
Aš dabar jaučiuosi labai puolama.
O aš jaučiuosi, lyg būtum prišikusi krūvą ant grindų prieš mus visas
ir pavadinusi ją šokoladiniu pyragu.
- Harieta. - Ką? O aš turiu sėdėti
ir klausytis, kaip Mis Amerika sako sumautą padėkos kalbą?
Žinome, kad tu linkusi konfliktuoti, Harieta.
Bet taip pat žinome, kuo tai baigiasi, ar ne?
Todėl atvėsk, brangute.
Manau, tuo ir baigsime šio ryto sesiją.
Ačiū visoms, kad atėjote.
Pasimėgaukite asmenine valanda,
susitiksime valgomajame 12.30 val.
Šeila, gal ateitum į namuką trumpai pasikalbėti?
Mielai.
Tu tikrai viską tik pabloginai, ar ne?
Prašau.
Jei kartais pamiršai, ir, tiesą sakant, nebūtum pirmoji,
ši patirtis - savanoriška. Pameni tai, tiesa?
Taip, pamenu.
Gerai. Nes jei tau to nepriminčiau,
nedirbčiau savo darbo.
Pagrindinė priežastis, dėl ko įkūriau šią vietą…
Pradedam, vėl pradžios istorija.
Ji nevalgydavo. Tėvai išsiuntė ją į psichiatrinę ligoninę.
Ją surišo. Maitino per prievartą.
Ji prisiekė, kad niekam kitam taip nenutiks. Tu visa tai žinai.
…kol pamėlynuosiu. Bet galiausiai rinktis tau.
Ką manai?
Šeila?
Taip. Sekundėlei užsigalvojau apie ką kitą.
Bet gal galėtum pakartoti? Ką manau apie ką?
Šeila, tikrai manai, kad esi pasirengusi grįžti namo?
Labai atsiprašau, kad bandžiau manipuliuoti,
o ne tiesiai paklausiau, ar galiu važiuoti namo.
Neprivalai atsiprašinėti.
Pripažįstu padarytą žalą.
Tai vienas iš tavųjų žingsnių. Įtrauktas į sąrašą.
Taip. Tai mano sąrašas.
Bet šiuo atveju išties turi atsiprašyti,
bet ne manęs.
Harietos neatsiprašysiu. Ta moteris…
Žinau, tu nemėgsti žodžio „trenkta“,
- bet ji truputį… - Kalbu apie tave, Šeila.
Jei nuoširdžiai neįsitrauksi į šį procesą,
turėsi atsiprašyti savęs.
Turėjai šito tikėtis.
Turbūt ji tai išsisiuvinėjusi ant vienos iš savo sumautų pagalvių.
Kaip manai, ką iš to gausi? Išskyrus apvalią suknistą sąskaitą.
Kitaip tariant, jei neketini mėginti, tada - taip.
Neturėtum čia būti.
Dalyvauju visose veiklose ir pratimuose. Aš ateinu.
Ateiti reiškia būti atvirai.
Sakyti ne tai, ką aš noriu girdėti, bet tai, ką išties galvoji.
Niekas nenori žinot, ką tu galvoji, o ypač ji.
Be to, tu ateini su savo čekių knygele.
Visas tas turkis nemažai kainuoja. Turėtų kainuot.
Spręsti tau, Šeila. Gali važiuoti namo dabar pat.
Gali pavadinti tai laimėjimu, pratęsti gyvenimą nuo ten, kur palikai.
Arba gali likti čia ir įsipareigoti, įsigilinti į sunkius dalykus.
Ten slepiasi tikrasis pokytis.
Tai ką nuspręsi?
Tau tereikėjo jai pasakyti, kad tau gana.
Tu pasirengusi išvykti.
Bet neišdrįsai, kaip visada.
Garsiai nusikvatojau pamačiusi tavo sudėtą krepšelį.
Ačiū tau už tai.
Džiaugiuosi, kad pavyko priversti tave nusišypsoti.
Tikrai manei, kad suveiks? Jei būsi nuoširdi ir dėkinga?
„Aš išgydyta. Ate.“
Smagu buvo žiūrėti.
Buvo nenatūralu, lyg žiūrėtum į voverę, čiuožiančią vandens slidėmis.
Kodėl tau rūpi?
„Rūpi“ ne visai tinkamas žodis, bet…
Ne visiems čia gali patikti taip, kaip tau.
Kodėl visada su manim elgiesi kaip šiknė?
- Geras klausimas. - Žinau.
Yra priežastis. Tik negaliu jos užčiuopti.
Tai susiję su veidu. Bent iš dalies.
Kažkur nukišai mano svarmenis?
Ar atrodo, kad kažkur nukišau tavo svarmenis?
O Dieve.
Pasilik čia ilgiau ir pasidarysi tokia pat bjauri, kaip ji.
Gana.
Tu tuo tikra? Gali tapti netgi bjauresne.
Dvi savaitės šitame mėšle, o jie nori iš tavęs dar daugiau.
Iščiulpti visus tavo syvus, kol tavo verslas nunyks nepražydęs.
Visa tai - sukčiavimas.
Pažiūrėk į šitą nekilnojamąjį turtą. Kaip, manai, Luana išgali susimokėti?
Nedarei to dvi savaites.
Atrodai geriau. Jautiesi geriau. Bet ji nenori, kad tuo patikėtum.
Nes kuo sunkiau sergi, tuo daugiau ji susižeria.
Daugiau pajamų godišei Luanai. Mažiau šansų bet kuriai iš jūsų.
1982 M. GEGUŽĖ PASKUTINĖ DIENA!!!
Atidus valgymas. Kas tai?
Daugiau mažiau tai, kas pasakyta.
Reikia valgyti atidžiai dėl malonumo ir pasisotinimo,
o ne dėl viso kito, dėl ko vartojame maistą.
Gal padėtumėt?
Dėl paguodos.
Draugijos.
Vengimo.
Viskas pažįstama.
Čia kliaujiesi tik savimi. Skęsk arba išplauk. Pažiūrėk, ar man rūpi.
Dėl meilės?
Čia klausimas? Nes gale pakėlei balsą.
- Ir atsikalbinėtoja išeina. - Rimtai?
- Juk nekartosim iš naujo, ar ne? - Galiu padvigubinti.
Kas norėtų pasidalinti šešiais apelsino pratimo žingsniais?
Bet kas, išskyrus Harietą.
Anoreksikės taip linkusios persistengti.
Jos ranka iššovė į orą tarsi pritarimo siekianti raketa.
Laikymas, matymas, užuodimas, ragavimas, rijimas, nuoseklumas.
- Nepamiršk lindimo į subinę. - Gerai, Melinda.
Svarbu atsisėsti su savimi, susitelkti į savo jutiminę patirtį.
Kai kurioms iš mūsų tai nėra labai patogu.
Čia neprivalot kelti rankos.
- Atsiprašau. - Ir nereikia atsiprašinėti.
- Atsiprašau. - Viskas gerai.
Galiu paimti kitą apelsiną?
Jaučiu, kad šitas gali būti supuvęs viduje.
O varge. Šiek tiek užtruksim.
Žinoma, prašom.
Atsiprašau. Tai beprotybė. Verčiu visas laukti.
- Atleiskit. - Viskas gerai.
Turėjai gyvenimą, mankštos vaizdajuostę, augantį verslą
ir palikai visa tai dėl šitos nesąmonės.
Dabar čia tavo gentis. Ar čia nori būti?
…tarsi ateivis būtų jį numetęs iš tolimos planetos.
Nieko panašaus nesate mačiusios gyvenime.
Kokios jo savybės? Spalvos? Forma?
Čia tik apelsinas. Įprastas sumautas apelsinas.
Koks jausmas, kai laikot rankoje? Svoris, tekstūra.
Pažvelkite į visus tuos išrantymus ir šerelius.
O dabar atlupame vieną kraštelį,
kur slypi visi tie kvapnieji aliejai,
saugantys vaisiaus odelę.
Pasistenkite užuosti.
Pajuskime, kad uosdamos taip pat vartojame maistą.
Kvapas keliauja per nosį iki pat plaučių.
Praeis metai, kol iš tikrųjų atsikąsi.
Absurdas.
O dabar dedame vaisiaus skiltelę į burną,
stengiamės dar nekąsti. Tik pajuskite jį burnoje.
Atkreipkit dėmesį į pažadintus pojūčius, į jūsų organizmo reakciją.
Minutėlę susitelksim į tuos dalykus be išankstinės nuomonės.
Ir be orumo.
Dievinu tokią vokalizaciją, Melinda.
Taip. Viskas, kas ištrūksta - gerai, bet dar pamėginkite nekąsti.
Mes tik kruopščiai stebime.
Kas toliau? Kartu eisime į tualetą
ir sąmoningai iššiksime apelsiną? Praleidi savo progą.
Švaistai tą trumpą tau likusį laiką kažką nuveikti su savo gyvenimu.
Ne, turi baigti!
Atsiprašau. Aš negaliu. Jūs galite. Aš tik… Šitas pratimas ne man.
Ji negali taip elgtis. Negali tiesiog pabėgti.
Grįžk prie savo apelsino, Harieta. Prašau grįžti prie apelsinų.
Galiu vieną nuskinti?
- Žinoma. - Ne, mažute.
Atleisk, mažute. Šitos gėlės - visiems, ne tik mums.
Ilgai čia būsi, mama?
Sakiau, mažute. Dar kelias savaites. Mes jau beveik baigėm.
Taip. Dar dešimt miegelių ir grįšiu namo.
Ne taip ir blogai. Beje, kaip laikosi Pinkė?
Ji serga. Susitrenkė galvą.
Ji eis pas galvos daktarus, kad pasveiktų.
Kaip ji susitrenkė galvą?
To mes dar nesugalvojom.
Aš turėsiu šunį.
Ką?
Tai svarbi naujiena, netikėta.
Taip. Mes lankėmės gyvūnų… prieglaudoje.
Ir pamatėme keletą žavių šunų.
Vienos iš jų vardas Oreo, mums patiko tas vardas.
Bet kalytė turi elgesio problemų ir jai kažkas bėgo iš akies,
dėl to buvo šiek tiek neramu, todėl… Bet, taip, kalbam apie tai.
Labai smagu.
Ačiū, kad ją atvežei.
Tu tikrai kilnus. Neprivalėjai to daryti.
Kad ir kas vyktų tarp mūsų, neleisiu, kad ji tai pajustų.
Jis nori, kad ji matytų tave tokią, taps didvyriu, dovanojusiu šunį.
Dar daugiau šūdo tau kuopti. Štai kas tai yra.
Aš labai ant tavęs pykstu.
Nežinau, ar kada nors nustosiu pykti.
- Aš taip… Deni. Atsiprašau. - Ne, klausyk.
Prašau, paklausyk. Leisk man tai pasakyti, gerai?
Suprantu, kad tu čia, nes sprendi problemą,
labai didelę ir labai tikrą, ir didžiuojuosi, kad to ėmeisi.
Už tai tave galima pagirti.
Čia yra ratas, kurį reikia nutraukti,
o nutraukti jį gali tu.
Dėl Majos.
Todėl - šaunuolė. Ir viskas.
Bet vis tiek vis dar labai ant tavęs pykstu.
MEILĖ
Padarykim tai.
Kas per velnias ten buvo?
- Ar tai… O šūdas. - Gerai, bičiuliai.
Žinau, kaip jaučiatės. Jaučiatės pasiekę ribą?
- Supratau, kodėl tavęs nemėgstu. - Tai buvo neišvengiama, tiesa?
- Kur tu išvis… - Liusė turi vaizdajuostę.
Visai apie ją pamiršau, kol šiandien neįsijungiau paprakaituoti.
Ir pasirodei tu.
Sekundėlę. Galiu viską paaiškinti.
Tu darai tai ir mokai mokykloje ar tik…
Taip, tik tai.
Neįtikėtina.
Aš tik sakiau, kad mokau. Ir aš mokau.
Taigi jūs, merginos, pačios padarėt išvadas.
Dalinis melas nė kiek ne geresnis už visišką.
Man asmeniškai jis dar blogesnis, nes norima slapčia išsisukti.
Ji gan sukta, blemba. Tas tai tiesa.
Aš taip nemanau.
Ir nesu tikra, koks jūsų reikalas, kuo aš užsiimu pragyvenimui.
Tu užsiiminėji būtent tuo, dėl ko mes čia visos gydomės.
Tu - lapė vištidėje.
Jos nenori, kad čia būtum. Joms nepatinka, kad tu čia.
O tu spiriesi būti čia. Pabusk!
Kaip toliau pardavinėsi šitą mėšlą, kai išeisi iš čia?
Aš nesuprantu, kaip šie du dalykai susiję.
Kodėl kas nors pirktų tavo vaizdajuostę, kai sužinos, kad esi viena iš mūsų?
„Už itin žemą 9,95 dol. kainą ir su luošinančiu valgymo sutrikimu
galite atrodyti taip pat kaip aš.“
Taip, būtent dėl to tu man ir nepatinki.
Jos nebus laimingos, kol netapsi tokia pat apgailėtina,
palūžusi ir neturinti pasirinkimo, kaip ir jos.
Tiesa ta, kad aš net nežinau, ar grįžusi tuo dar užsiimsiu.
Aš nežinau, ar galiu…
Man tai patinka.
- Muzika smagi. - Taip, gan įsimintina.
Luana sako, kad truputį sportuoti galima. Netgi sveika.
Tu vakarienei valgai garstyčias. Ką tu išmanai apie sveikatą?
Einam paplaukioti, atsidėkodamos savo kūnui.
Norėtum prisijungti?
Žinai, kad mieliau maudytumeis rūgštyje.
Gerai.
Puiku.
Sakydavau savo buvusiajai, kad jai pasisekė, jog ji - narkomanė,
nes galėjo tiesiog liautis vartoti.
Kai tu priklausomas nuo maisto, daug sunkiau.
Turi susidraugauti su priešu.
Sukurti sveikus, nuolatinius santykius su dalyku, kuris tave žudo.
Bet aš čia ne tam, kad skaityčiau pamokslus.
Tuoj prasidės pamokslas, po trijų, dviejų… Trys, du…
Tiesa ta, kad turiu išmokti iš jūsų visų ne mažiau, nei mokau jus.
Savanaudiškas, davatkiškas mėšlas!
Skamba lyg užrašas ant kavos puodelio ant mokyklos direktoriaus stalo.
Šeila, tavo eilė. Metas padėkoti.
Gerai. Šiandien atsibudau.
Visada geriau nei antrasis variantas.
Pirmą kartą po dviejų savaičių pamačiau dukterį.
Ir ji atrodė paaugusi.
Pasikeitusi.
Bet ji negalėjo pasikeisti, tiesa?
Turbūt ji tiesiog subrendo, atskirta nuo mamos.
Ar dar už ką nors esi dėkinga? Tai gali būti smulkmena.
Gal už tai, kad man išskalbė kailį už skiedimą? Tai smulkmena?
Daugiau nieko nesugalvoju.
Pasistenk negalvoti. Pastebėjau, kad mano burna veikia ir pati viena.
Kartais pernelyg gerai.
Skiedžiu lygiai taip pat, kaip ir visos kitos čia.
Sėdi, dalijasi jausmais, lupa apelsinus,
kol pasaulio Viniai Grynai perima valdžią į savo rankas.
Matau, kad ten vyksta kažkas kito.
Kai kas, ko nesakai. Mane tai domina.
Ne, nedomina.
Tu neatsiskleidi, Šeila. Visos tą žinome.
Gal gali dėl įvairumo pamėginti viską išlieti?
Tu neturi magiškų galių. Nepermatai mano sielos.
Nesi išmintinga ir net nesi gudri. Tikrai nesi šmaikšti.
Visi tavo žodžiai skamba lyg skaitytum bamperio lipdukus
motelio suvenyrų parduotuvėje.
Elgiesi kaip Dalai Lama,
nors iš tikrųjų esi vieniša, anksčiau buvusi storulė lesbietė,
dėvinti per daug turkio spalvos, kad į tave būtų galima žiūrėti rimtai.
- Viskas? - Ne.
Čia - atsikalbinėjimas. Jai reiktų pasivaikščioti.
Užsičiaupk, Melinda. Sumautas vaike! Tu taip sumautai nori įtikti.
Negali net sutelkt dėmesio į pasveikimą, nes maldauji visų suaugusiųjų šalia
paglostyt tavo suknistą galvą!
O tu elgiesi kaip kieta feministė,
bet iš tiesų nekenti manęs
dėl to, kad esu už tave gražesnė ir daugiau pasiekiau.
Tikrajame pasaulyje neturi jokio gyvenimo.
Čia tavo vasaros stovykla,
vienintelė vieta, kur tave bent kas nors laiko kažkuo.
Gerai, Šeila.
Kai matau, ką reiškia pagijimas,
verčiau jau klūpėsiu tualete ant grindų apsikabinusi sumautą unitazą.
- Tu tai padarei. Padaryta. Eik. - Šeila, palauk.
Išprotėjai? Dabar jos tavęs nekenčia. Tu nekenčiama. Eik!
Žinai, kas šaunu sergant šia konkrečia psichikos liga?
Niekas negali tau pasakyti nieko, net ir didžiausios bjaurasties,
ko jau nebūtum pasakiusi pati sau.
Galbūt perskaičiau tai ant kokios nors bamperio lipduko.
Ačiū, kad pagaliau atėjai.
Sveika atvykusi į sveikimo stadiją. Čia šlykštu.
Gerai, suprantu. Buvau niekšė.
Žiauriai su tavimi elgiausi, suprantu, kad pyksti.
Turi teisę. Aš to nusipelniau.
Gal tau būtų geriau, jei visąlaik nekalbėčiau tau į ausį.
Gal būtum laimingesnė ir sveikesnė.
Neidealizuokite kūno. Pieškite apvalumus. Pieškite, ką matote.
Buvau tau gerokai per griežta.
Apie tavo kūną kalbėjau bjauriai. Tu to visiškai nenusipelnei.
Bet ne viskas buvo blogai. Kartais tave motyvuodavau, tiesa?
Vaizdajuostė. Užsiėmimai. Ar būtum ten nuėjusi,
būtum save spaudusi, jei ne aš? Gali nuoširdžiai tą pasakyti?
Kaip manai, kuo taptum be manęs?
Viskas, kas gero tavo gyvenime - visa tai nutiko dėl…
Man tikrai labai liūdna dėl švaistymo.
Dėl iššvaistyto laiko. Dėl to, kad šlykščiai jaučiausi dėl visko, dėl savęs.
Būčiau galėjusi skirti tą laiką ir energiją…
Nežinau. Susirasti draugų. Ką nors pakeisti.
Bet ką, rimtai, daryti bet ką kita.
Būčiau galėjusi išmokti skambinti instrumentu. Ar sumautą italų.
Ar japonų. Nežinau.
Gal ne japonų. Labai sunki kalba. Bet būčiau galėjusi.
Kur šiandien būčiau pasistūmėjusi su verslu,
jei tik būčiau skyrusi pusę laiko ir energijos…
Ir žinau, kad nėra naudos iš tokių kalbų,
bet aš tik… man liūdna.
Prisimenant, kiek primelavau ir kiek pridariau žalos, ir… Suprantat?
Noriu surinkti savo gyvenimo daleles.
Bet aš tik… Nerimauju, kad jau vėlu.
Aš čia ne tam, kad apsimesčiau, jog pagijus lauks
vien vienaragiai ir vaivorykštės.
Bet…
Ar sakiau, kad yra „bet“?
Man pasirodė, kad nori pasakyti.
Pasakyk, ką norėjau pasakyti.
Kad dar ne vėlu.
Kaip pasakysi.
Regis, man susidarė įspūdis,
kad šis susitikimas bus labiau skirtas porai.
Atleiskit, kad nuvyliau, Deni.
Bet šis susitikimas skirtas tam, kad paaiškintume sveikimo procesą
ir taip pasidalintume su mylimais žmonėmis vieniša, izoliuojančia
ir labai slapta patirtimi,
kaip kovojama su priklausomybe ir žalingu elgesiu.
Jei taip,
ar išsiuntėte kvietimą jos meilužiui?
- Prašau, nereikia. Prašau. - Ar ji apie tai užsiminė?
Ar užsiminė, kad dulkinasi su mormonu prekybos centrų vystytoju?
Kuris, beveik neabejoju, galimai yra velnias.
- Sakiau tau, kad viskas baigta. - Nieko tu man nesakei.
Tu man tik melavai.
Jūs pykstate. Tai suprantama.
Bet kol kas paprašysiu, kad savo…
Bandau pasikeisti. Štai ką čia darau.
Bandau tapti geresne ir tapau geresne.
Aš prisiimu atsakomybę už savo mėšlą. Už viską.
Ir už viską, dėl ko pyksti…
Padariau tai, viską padariau.
Bet tie dalykai nėra atsieti.
- Jie susiję. Visas darbas… - Supratau.
Dabar išgirsiu „mano romanas buvo simptomas“.
- Ne. - Tu to nedarei.
- Tą padarė liga, ar ne? - Aš taip nesakau.
- Sakau visai ne taip. - Taip, man nerūpi.
Aš daugiau nebebūsiu tavo palaikytojas.
Panašu, kad čia turi jų pakankamai, taigi…
Taip, gerai. Tu dirbi su savim. Turėtų būt smagu.
Ne. Tai darbas. Išties sunkus darbas.
Taip. Gerai. Aš dingstu iš čia.
Laukia ilgas kelias, o rytoj - svarbi diena.
Eisiu į pokalbį dėl darbo ACLU.
Darbinsiuosi ne šiaip plakti liežuviu. Iš tiesų formuosiu politiką.
Tai juodas darbas. Tikras darbas.
Džiugu girdėti.
Pranešiu, kaip sekėsi. Jei tau išvis rūpi.
Tik pažiūrėk. Beveik. Gal tau ir pavyks ištrūkti iš šios vietos.
Džiaugiuosi dėl tavęs. Tikrai. Bet kas toliau?
Tavo asmeninis gyvenimas - nesėkmė.
Vadinasi, liks daugiau laiko aerobikos verslui.
Bet kaip jis dabar išvis atrodo?
Išleisi dar vieną vaizdajuostę?
1982 M. BIRŽELIS
„Sveikstančios bulimikės sveikatos ir gerovės vadovas“?
Kas norės prie to prisidėti?
Turi užpildyti daugybę tuščių dienų.
Kuo jas užpildysi?
Negalėjai užmigti?
Ne. Prastai jaučiuosi.
Taip, aš irgi. Truputį ištroškau, taigi…
Žodžiu, labanakt.
Tobula. Tiesiog tobula. Ji taip pat apsimetėlė.
Kaip ir visos čia, apgaudinėjančios save.
Palauk.
Atsiprašau, aš tik…
Aš girdėjau tave.
Gerai.
Nebandau tavęs apkaltint ar panašiai. Aš tik sakau, kad girdėjau.
Peržengta riba.
Tu - pacientė. Aš - konsultantė.
Bet yra kaip yra.
Aš atkritau. Tuo nesidžiaugiu.
Tai ne pirmas mano kartas, tikriausiai ir ne paskutinis.
Ar čia dėl tų bjaurybių,
- kurių prikalbėjau apie… - Ne.
Tu nekalta, brangioji, ne. Nesi tokia galinga.
Galėčiau pateikti milijoną pasiteisinimų.
Bet tiesa ta, kad kartais vis tiek atkrentu.
Aišku? Sveikimas - ilgas kelias.
Nusivylei?
Ne, aš…
Taip, truputį.
Aš irgi.
Bet rytoj - kita diena.
Pamiegok, Šeila. Gerai?
Labanakt.
Labas. Man liepė palaukti tame vestibiulyje, panašiame į svetainę.
Bet pasikalbėjau su labai miela moterimi, pasakiau, ko atvažiavau paimti,
ir tada ji man pasakė, kur tu. Taigi…
Žodžiu, labas.
Atvažiavai.
Taip, man tai būdinga - pasirodyti.
Mokykloje gavau apdovanojimą už lankomumą.
Superseksualu. Taigi…
- Ar tau padėti nusinešti krepšius? - Ne, aš pati.
Aš atsiprašau.
Tu buvai teisi. Pasirodo. Man tikrai reikia pagalbos.
Reikėjo. Reikia. Tebereikia.
Taip.
Mes kalbame ne apie krepšius, ar ne?
- Ne. - Ne. Žinau.
Apie visą tą psichinį reikalą. Taip, tik pasitikslinau. Supratau.
Ne, lagaminą galiu nusinešti, bet dėl viso kito - nežinau.
- Matysime. - Taip.
Nesu tikra, ar vis dar turiu tam jėgų.
Žinai, aerobikai. Verslui.
Liaukis.
Tiesiog man viso to gali būti per daug.
Gerai.
Kaip gali taip kalbėti? Kaip gali pasiduoti?
Nežinau, kaip atsistoti ir vaidinti žinovę,
kai dar tiek daug visko turiu išsiaiškinti pati.
Gavai laiškų nuo gerbėjų.
Juos man persiuntė vyrukai iš „Stolo/Granerio“,
nes manė, kad mes vis dar dirbam kartu.
Ar mes vis dar dirbam kartu?
Nesvarbu. Turi daug ką išsiaiškinti.
Miela. Gavau laišką?
Daugiau nei vieną.
Brangi Šeila, ši mankštos vaizdajuostė - geriausia.
Brangi Šeila, „Figūra su Šeila“ - tikras išgelbėjimas.
- Tikrai nežinau, kas man būtų… - Brangi Šeila, ačiū.
Ačiū, kad grąžinai man gyvenimą, sveikatą ir pasitikėjimą savimi.
Kurį laiką sirguliavau.
Buvau tokios būsenos…
Turėtumėt, nes tai - absoliuti tiesa.
Jūs pakeitėt mano gyvenimą.
Išvertė Sandra Siaurodinė