Det kommer en jäkla massa oväsen därifrån.
Det är en stor kväll för grabben. Och han fick flickan han ville ha.
Ja. Efter att vi hade skaffat undan hennes far.
Grabben får inte hamna i fängelse för att ha dödat en hora.
Hon var ändå värdelös. Den löjlige sheriffen som kom med henne då?
Ja. Och vet du vad, far? Jag kunde ha tagit honom öga mot öga.
Du är inte så klipsk i huvudet. Då hade han inte haft en brud, va?
Nu har han henne verkligen.
Och du har tagit hand om grabben sen dan då han föddes.
Nu när han har en riktig kvinna så vet han inte vad han ska göra.
Så jag kanske ska ge honom lite tips.
Här är en bror som ska ställa en annan bror i skuggan.
-Skojar du? Ta fram linjalen. -Det borde jag göra.
Vi har en linjal i sovrummet. Jag borstar skorna där varje kväll.
När man talar om trollen...! En bror, lite på kanelen.
Som du ser ut.
Gode Gud, snälla, hjälp mig.
Kom. Kom.
Jag letar efter en kvinna. Ungefär så lång, blond, vit klänning.
-Den vackraste ni nånsin sett. -Du har redan mist din fru.
-Var tror du att hon är nu? -Vad?
Hon gör nåt som du aldrig har fått eller kommer att få. Utom henne då.
Hon gör sig fin för dig. För dig. - Titta på det patetiska ansiktet.
-Han kysser trä. -Åh, Jocelyn! Min kvinna...
Hon kommer aldrig att röra din läppar, pojk.
-Ditt dumma fyllo. Skål för det. -För Callahanpojkarna!
-Grattis. -Tack, far.
Nu får vi i dig lite kaffe.
FEM DAGAR SENARE
-Goddagens. Spelar du på den där? -Jajamän.
-Vart är du på väg? -Jag ska möta en vän på stationen.
Rhykers station? Det är dit jag ska. Red Linstrom.
Billy Tyson.
Bind hästen i vagnen och kom ombord. Jag skulle behöva lite sällskap.
Okej då.
Ja, Billy. Jag såg dig nere i Mesilla.
Du spelade kort med mexikanska grabbar och lät dem vinna.
Jag är själv från Tennessee.
-Rider du längs linjen på kartan? -Ibland.
Ja, det gjorde jag i din ålder.
Sen satte de en stjärna på mig. Jag var sheriff i ett par år.
En ung kvinna tog fast mig. Jag startade ett åkeri.
Måste ju försörja frun och barnen.
-Du då? Har du en flicka? -Nix.
Vill du inte stadga dig?
-Tycker du inte om ansvar? -Nix.
Ja, jag hade ett par pojkar som du. De roade sig jämt.
Vad ska du göra hos Rhyker?
Bara möta en vän på nästa diligensstation.
Det är trevligt att ha dig ombord.
Hjälp.
Snälla. Stanna. Hjälp!
Det där ser ut som...miss Miller. Och Sid Callahan.
Jocelyn! Åh, sötnos!
Vi gick miste om er mottagning.
-Nu ska du hem. -Hjälp mig!
-Min bror väntar på den här... -Släpp henne.
Backa, pojk. Det här är min brors fru.
-Jäklar! Hon bet mig i handen. -Jag sa åt dig att släppa henne.
Hör på, grabben. Hon följer med mig tillbaka.
Släpp det här, Sid.
Ursäkta?
-Det där är Billy Tyson. -Billy Tyson?
Jag har aldrig hört talas om honom.
-Han skjuter dig. -Jaså, tro det?
Kliv upp på din häst och stick härifrån.
Jag föreslår att du sitter upp och drar åt helvete undan mig.
Sid, du är mer munläder än mod. Dunsta härifrån nu.
Gubbe, sköt dig själv.
-Backar du, grabben, eller? -Nej. Du gör det.
Du kan dö.
Eller så kan vi prata om västra Texas och Bonnevilleranchen.
Det här är inte över. Långtifrån. - Och vi ses, sötnos.
Leta rätt på min far.
Möt oss på ranchen.
Är du okej?
Ja.
Du är okej.
Frun, det är okej.
Försiktigt nu.
Du rider på en farlig väg.
Det gör du med.
Och jag har inga svar.
Men den kvinnan är Jody Callahans fru och han samlar ett eget uppbåd.
Jag håller dig. Du kommer klara dig.
Sid har aldrig satts på plats förut.
Det verkade vara på tiden.
Vi tar henne till vagnen.
Jag har några filtar där bak.
Det blir mörkt snart. Vi slår läger i klyftan där. Där finns det en källa.
-Jag tar vatten till henne. -Och jag fixar mat åt henne.
Vi är hos Rhyker i morgon.
Callahans är här om några dar.
Spara på vattnet.
Här, vila lite nu.
Oroa dig inte för nåt. Du klarar dig.
Är inte gubben Callahan med dig?
Han red iväg för några timmar sen för att se till Jody på ranchen.
-Var är Sid? -Han red hem för att byta om.
-Vad fasen hände där ute? -En grabb ingrep. Billy Tyson.
Jag har aldrig hört talas om honom. Sköt Sid honom?
Det var en stunds dödläge tills Sid satte näven i flickans ansikte.
Sid har temperament, va?
Har du sett en skallerorm ligga och lapa sol i lugn och ro?
Och så kastar man en sten på den? Det är Billy Tyson.
-Fortsätt berätta då. -Det hettade till.
Sid grep efter sin revolver först. Billy var snabbare.
Sid hade sin Colt knappt halvvägs upp ur hölstret innan han såg på Billys.
Grabben kunde ha skjutit ihjäl honom då.
Men han väntade, lät honom svettas. Jag tror att gamle Sid sket ner sig.
-Var var du när allt detta pågick? -Jag glodde in i gubbens gevärspipa.
Jag antog att de åkte till Rhykers station borta vid Wild Horse Flats.
Vi har Hardy som håller till där ute. De håller utkik efter henne.
Vi rider till ranchen och rapporterar för Callahan vill leda det här.
Men jag tror inte att han vill ha nåt trubbel där vid Rhykers.
-Då rider vi och pratar med gubben. -Kom.
Vet du, det där var en rätt så fantastisk sak som du gjorde-
-när du riskerade ditt liv för kvinnan.
Nu är vi på väg till Rhykers.
Ska du möta din vän där?
Han kommer inte att vara där.
Följer du med oss ändå?
Okej. Vi går och tar hand om henne.
Hey, solstrålen! Dags att vakna.
Jag tror du behöver en slurk vatten. Det vet jag att jag gör.
-Här. -Tack.
Okej, det räcker. Annars stupar du.
-Hur länge har du varit här ute? -Nästan en vecka.
Min häst stack för två dar sen och lämnade mig utan mat och vatten.
Det är rätt tufft. Vart ska du?
Jag har en farbror i St. Louis.
Vi sätter dig i diligensen hos Rhyker.
Kan jag betala när jag kommer till St. Louis?
Du behöver inte oroa dig för det.
Jag har massa varor här till Rhyker. Jag ska ge dig lite kläder.
Här, hoppa ner.
-Hoppas det passar. Den klär dig nog. -Tack.
Gå dit bort nånstans och klä på dig. Billy och jag slår läger.
Det där är flickan som jag minns.
Din far var sheriff i Three Wells. Du brukade hänga på kontoret.
Här. Ta lite kaffe. Det är kallt, men det...det är vått.
-Tack. -Så du gifte dig med en Callahan?
Det är råa sällar. Jag hörde att de drog från Texas i all hast.
Jody sa att de hade problem med Texas Rangers om sitt märke.
Så de sålde sin ranch och flyttade hit med djuren.
Jody är mycket yngre än sina bröder, så de ger honom allt han vill ha.
Jag antar att det inkluderar mig.
-Jag hörde att de var sju bröder. -Det var de.
Tre av dem dog i kriget och två sköts ihjäl i Texas efter kriget.
Markockupanter, sa Jody.
-Västra Texas? -Det vet jag inte.
Min mor dog för några år sen och sen för ett par månader sen-
-blev min far nerskjuten mitt i natten.
Jag kände mig så ensam och Jody var så rar.
För en vecka sen vigdes vi i kyrkan.
Mottagningen var samma kväll på Callahans ranch.
Alla drack för mycket.
När man talar om trollen...
-Mina herrar. -Han behöver mina tips.
Det skålar vi för. Kom och var med i klubben.
Min klänning var så varm och jag var så trött.
Det var stimmigt och trångt och jag kunde inte andas.
Jag gick ut själv för en nypa frisk luft.
-Visst är det stimmigt där inne? -Jo.
Jag hörde dem. De såg inte mig.
Det är en stor kväll för grabben. Och han fick flickan han ville ha.
-När vi skaffat undan hennes far. -Det var Sid och mr Callahan.
De pratade om hur far hade dödats så Jody kunde gifta sig med mig.
För att stoppa honom från att gripa Jody för mord.
Grabben ska väl inte i fängelse för att ha dödat en hora?
-"En hora", sa de. -Den tösen var patetisk.
Jag höll mig ur sikte och vågade inte gå in igen.
Du kan få dem gripna och hängda.
Jag tyckte de sa att Sid sköt far, men ingen skulle tro mig.
Mitt ord står mot Callahans och de bara blånekar. Men det är sant!
Jag tog en sadlad häst med en vattenflaska och filt och red iväg.
-Vart skulle du rida? -Norrut, till diligensvägen.
Men jag kom vilse nånstans i bergen.
Jag slutade till fots utan mat och vatten.
De vet säkert att vi ska till Rhykers.
-Och nu har jag satt er i klistret. -Oroa dig inte.
Vi är trygga hos Rhyker. Han är en bra man, en tuff man.
Hans fru är mescaleroapache och tuff. Hon låter inget hända dig.
Tack.
Och tack för min klänning. Den ska alltid vara min favorit.
-Du var den modige. -Han är ung. De är inte så klipska.
-Skyller han det som hände på mig? -Inte alls.
Han har sitt eget elände, vad det nu är.
Han ville döda Sid så gärna att hans knogar vitnade.
När Sid slog dig i ansiktet så blev det för mycket för Billy.
Det var mer än det.
Han såg så klumpig ut.
Fast jag är ändå tacksam.
Du ska aldrig tillbaka till Callahans.
Du är med oss nu.
TVÅ DAGAR SENARE
Älskling, det kommer en diligens!
Stopp!
Det här är skandal!
Ni stod säkert längst fram i kön när tungorna delades ut, mr Potts.
-Joe, vi har ett stort problem. -Vad menar du då?
Vi var på väg ner till Holly Grade och jag körde på några stenar-
-och hade sönder bakaxelstaget och rev upp underredet.
Vi kommer inte till nästa station. Vi måste laga det nu.
Han skulle kanske inte kört så fort.
Om jag inte varit en så skicklig kusk hade vi legat under berget i en hög.
Jag kunde knappt hålla tillbaka de nya hästarna från sista stoppet.
Vi ser ut att få hysa er här ett tag. Ni får väskorna när vi fått ner dem.
Och ni väntar väl er att vi ska bära dem?
-Ja. -Detta kunde aldrig ha hänt i Boston.
Joe, det här tar några dar till.
Norddiligensen kommer nästa vecka. Så Chauncy har tid att laga det.
-Va, Chauncy? -Ja, chefen.
-Vad gör squawen här? -Det är min fru Nellie.
Hon är kocken, så prata vackert. Om ni inte vill ha rejäl magvärk.
Jag förväntar mig att han bär vårt bagage.
Nej, han är kund, precis som ni. Vi hämtar herrns bagage.
Gå in.
...för han kommer babbla hela natten.
-Hej, Joe. Det här är miss Miller. -Frun.
-Är det där syddiligensen? -Ja, den är kass. Har du mina varor?
Jajamän.
Chauncy hjälper mig lasta av. Tog du med mina äpplen?
-Ja, det gjorde jag. -Bra!
Bry dig inte om vagnen. Han tar hand om dina hästar. Ni stannar väl?
-Ja. När kommer norddiligensen? -Om en vecka.
De skar ner på turerna även om jag sa att apacherna aldrig visar sig här.
-Hjälper du henne ner? -Visst.
Så där ja.
-Det där är min vän Billy Tyson. -Goddagens.
-Är ni hungriga? -De är det.
Då går vi in och äter nåt.
-Jag tar din häst till stallet. -Tack.
All right. Just det.
-Vem är han? -En kund. Hardy.
-Han väntar på några vänner. -Så klart. Vänd honom inte ryggen.
-Vet du nåt som jag inte vet? -Jag säger det sen.
Just nu behöver hon fräscha upp sig.
-Har frun nåt bagage? -Nej.
-Då tar vi in dig. Varsågod. -Tack.
-Vem är den unga skönheten? -Vi plockade upp henne.
Sid Callahan försökte ta henne. Grabben fick honom att ge tappt.
-Är han snabbare än Sid Callahan? -Helt klart.
Sid fick ila hem och byta kläder.
Men jag måste bli av med flickan. Jag kör henne norrut i min vagn.
De bara spårar upp er. Och då är ni helt ensamma.
Ni är säkrare här, Red. Grabben då?
Han är inte rädd för nåt. Han oroar sig bara för tösen.
För Callahans brinner en glöd i honom som kommer att blossa upp.
Hur mycket tid har vi? Hardy red ju iväg.
Han är oviktig. De vet redan var hon är.
All right, nu käkar vi lite. Följ med in.
Jag tror att det är klart snart.
Okej.
-Är du redo att sätta på det? -Visst, vi kör.
Jag önskar att jag hade druckit mer kaffe i morse.
Nellie är verkligen en duktig kock.
Jag trodde att de kunde skydda mig.
Tack.
Och sen när jag hörde Sid och mr Callahan prata den kvällen...
Fråga om dina pojkar vill ha mat.
-Är ni hungriga, pojkar? -Hörni, det kommer en ryttare.
Jag skulle säga att Jody vill träffa sin fru.
-Varför? -Han vill ha tillbaka henne.
Hon tror att Callahans mördade hennes far.
Varför i helvete skulle hon vilja träffa honom?
Han tycker hon är skyldig honom en förklaring.
Han har ingen aning om varför hon stack och vad hon vet.
Okej. Vi tar ut henne på verandan, men Billy och jag är med henne.
Och mer blir det inte.
Ingen får röra henne. Aldrig nånsin.
Billy, Callahans tänker hänga dig för att du skämde ut Sid.
-Det ante mig nästan. -Då så.
Din vän?
Den enda karl som jag vänder ryggen åt.
-Du verkar inte lita på nån. -Nej, sir.
All right. Då äter vi.
Ska du inte gå ut och ta lite luft och gå en runda? Det hjälper.
-Vad händer? -Inget ni behöver oroa er för.
Blir det bråk, så vill vi...
Ni är på syddiligensen i eftermiddag, så sköt er själv och ät er mat.
Var inte snorkig mot mig, herrn. Jag äger halva Boston.
-Då kanske ni ska åka hem. -Jag gillar inte er attityd.
Jag säger bara att om ni inte trivs här ute i väst, åk hem.
-Jag ska anmäla er till bolaget. -Varsågod.
Det är nåt som pågår.
Vad det än är så bidrar du inte ett skvatt.
Du? Vem är du att döma en man som jag?
Du är kvinna.
-Var är min far och bror? -De kommer i morgon.
Hur många man har de där, Hardy?
Gubben som jobbar där, Rhyker och hans apachefru.
Åkaren, två passagerare, Billy och flickan. Och kusken.
Det är rätt öppet här ute.
Twigs har rätt. Det enda skyddet finns på höjden bakom huset.
Med skjulet. Vi kan ställa några män i klyftorna runt huset också.
Det finns en källa en klyfta bort.
Vi sover där och spanar i morgon. Tre man i söder, tre man i norr.
-Du och resten följer med oss. -Ja.
Det är rätt öppet här. Ni hittar en plats, va?
-Och hindra dem från att sticka? -Ja. Vi smider en plan.
Wiley, kom.
-Jag bar bästa nya hatten för henne. -Hon stack ju ifrån dig.
För allt prat som hon hörde.
Men glöm inte att det var du som slog ihjäl horan hos Mimi.
-Hon skrattade åt mig. -Ja, jag vet.
Hon hann säga det till sheriffen och därför sköt Sid honom.
Och din rodnande brud vet allt om det.
Det hon gör är att skiva äpplena väldigt tunt.
Och sen tar hon dem och lägger dem i whiskey.
-Det är hemligheten. -Det låter rätt gott.
Ni kommer att älska pajen. Den är jättegod och ett skäl till...
-Det kommer folk, pojkar. -Älskling!
Älskling, är du där inne? Älskling. Herregud.
-Kom inte närmare. Du stannar där. -Hör på, jag vill inte ha nåt bråk.
Jag vill bara prata med min fru. Det är min rätt.
Älskling...
-Varför stack du iväg mitt i natten? -Du vet vad du gjorde.
Hon hörde din bror säga att du dödade en kvinna.
Va?
Hennes far skulle gripa dig och då sköt de honom.
Men det är inte sant alls. Var det därför du stack?
För en hop rövarhistorier? Kom igen, älskling. Följ med mig.
-Jag följer inte med dig. -Hon ska annullera äktenskapet.
Är det det du vill?
Bara så där?
Nej! Jag ska säga dig en sak.
Om du inte följer med mig just nu så kommer många oskyldiga att dö.
-Vad menar du? -Vet du vem jag är?
Min far och bror kan ha 30 man runt stationen i morgon bitti.
Vi kommer att vara här.
Vill ni dö i den här råttfällan? För att hålla en man från sin fru?
Det där är min fru!
-Du räddar många liv om du kommer. -Jag följer inte med dig.
Jag ska få dig tillbaka hur som helst. Du är min!
Tysonponken...
Du är ingenting.
Du är ett kryp.
Du hade tur med gamle Sid.
Vi får se hur det går för dig i morgon när vi hänger dig.
Om ni inte vill ta till flykten.
Vi kommer att vara här.
Fan.
Det är ditt fel, älskling. Det är ditt fel!
Han menar det, Billy.
-De har inte mycket till skydd. -Nej.
Det ligger en ravinen där borta, Sen skjuter bergen iväg rakt upp.
Det är bäst att vi är redo.
-Vad tänker du? -Att vi skulle behöva en sup.
Jag med. Kom.
Kom ihåg att övervaka vadstället vid Cibecue Creek.
-Chauncy, är det den sista? -Det är den sista.
Herrn.
-Frun. -Tack.
Skönt att slippa dem.
-Har du nån dynamit? -Ja, nergrävd bakom ladan.
Men stängerna svettades redan, så de kan vara livsfarliga.
-Kan du hantera dynamit? -Vad finns det att kunna?
-När det är vått är det nitro. -Om det är vått så rör vi det inte.
-Jag har sett det göras. -Okej. Då går vi och tittar på det.
-Vart ska de? -Iväg och hämta dynamit.
-De kan bli skadade. -Kom, vi sätter oss.
Vi vilar lite.
Du är förtjust i Billy, va?
Han ångrade nästan att han inte dödade Sid. Varför är han sån?
Innan jag gifte mig var jag sheriff i många år.
Jag såg många män som var mycket tuffare än man trodde.
Billy är precis sån.
Det här är barska trakter. Det danar hårda karlar.
Du behöver inte oroa dig det minsta för Billy.
Stoppa ner era vapen!
Vilka i helvete tror ni att ni är? Ni kan inte stoppa postföraren!
Jag ska säga dig en sak, postiljon.
Tills nån ger mig min fru kommer ingen in eller ut.
Din fru är på stationen. Vi har inget otalt med dig.
-Flytta på er! -Jag vet min rätt. Släpp fram oss.
-In igen! -Låt oss åka. Vi gör ingen illa.
Mina herrar. - Frun.
Vi Callahanpojkar får alltid det som är vårt.
Om ni vill förblöda i dammet här... Ja, då är det väl upp till er.
Vi kör igenom!
Du sköt honom, ditt jävla as!
Vänd.
Kör nu raka vägen till Rhykers.
-Har du sprängt nåt med de här? -En gång.
Vad gör de?
Det där är inte bra.
-Vad hände? -Jody Callahan och din kund...
De överföll oss i jakten på flickan. De låter ingen lämna stationen-
-förrän de får tillbaka flickan.
-Ge henne till dem då. -Vi ger henne inte till dem.
Nej, det gör vi inte. Gå in. Nellie gör nåt gott till er. Ledsen.
-Det här är inte bra. -Jag vet inte.
-Ger de sig på oss alla samtidigt? -Inte med en gång.
De vållar nog med obehag för att få ut henne, men...
Jag tror inte att de dödar fler. För många vittnen.
Jag hoppas att din plan går i lås. Kom.
Okej, hör upp. Så fort min far och mannarna kommer hit...
Vi vet vad de flesta av dem troligen gör.
Förutom... Tyson då?
-Vad tror du, Twigs? -Jag vet inte mycket.
Han verkar aldrig jobba åt nån.
Men han är den snabbaste skytt som jag nånsin sett.
I en duell skjuter han dig.
-Han lät Sid dra sig undan. -Han hade kanske sina skäl.
-Ingen drar snabbare än han. -Vi dödar honom som vi nu kan.
-Hur får det tillbaka min fru? -Passagerarna kastar säkert ut henne.
Oroa dig inte, pojk. Du får din bröllopsnatt och din smekmånad.
Jag gillar inte det här, Red. Det är inte bra för affärerna.
Säg åt Chauncy att vara försiktig. De skulle gärna hitta en gisslan.
-Ja, jag sa det till honom. -De där passagerarna blir trubbel.
Ja, jag vet.
Vi måste ha ögonen på den vägen. De kan komma ner där.
De kan försöka nå staketet.
Vi går in och tar lite kaffe. Bäst att vi befäster stället.
Vi kan resa skydd på framsidan och spika igen fönstren.
-Tycker ni om Boston? -Det är väldigt trevligt där.
-Titta på era egna kort, tack. -Mr Potts, ni kunde vara hövligare.
-Vi har inte hela natten på oss. -Stressa mig inte, mr Potts.
Två par. Kungar över åttor.
Straight flush.
-Jag lägger mig. -Klart ni gör.
-Ursäktar ni mig? -Självklart, vännen. Gå du bara.
Om folk dör så är det mitt fel.
Min far mördades av Jodys familj.
Jag känner fortfarande stor skuld.
Din far dog när Jody dödat en kvinna.
Och din far skulle gripa honom för det.
-Det känns ändå hemskt för mig. -Inget är ditt fel.
Förutom att du är för vacker för ditt eget bästa.
Vet du, du borde gå in igen.
-De kan nog ta dig här ute. -Inte med dig här.
-Jag är bara en man. -Snarare tjugo.
Mr Linstrom sa att din far var en bra sheriff.
Ja. Det var han. Han tyckte inte så bra om Jody.
Men det gjorde du?
När min far dog var jag ensam och...
Men du är här nu. Bäst jag går in innan jag säger nåt dumt.
Och innan jag glömmer att du är en gift kvinna.
Jag är inte gift. Inte på det viset.
Han hann aldrig...
Du vet vad jag menar.
Billy. Du har mycket att lära om kvinnor.
-Är du klar snart, Chauncy? -Jajamän.
Okej, följ mig. När du fodrat djuren lämnar du grinden öppen.
-Där ute finns en massa gräs att beta. -Då driver de iväg och försvinner.
De går nog bara ner till bäcken. Då förlorar vi inte dig så lätt.
Förlora mig? Jag känner mig som en gammal staketstolpe.
-Jag är en inventarie här. -Låt oss hoppas det.
Du borde äta frukost.
Jag tänkte bara på varför vi är här.
-Som de gamla ridderliga riddarna. -Ridderliga?
Vi gör det rätta och värnar om kvinnor.
Och dör.
-Är du rädd? -Nej, sir. Du är ju här.
Hoppas att hon har bacon i pannan.
-Tack. -Tack, miss Nellie.
Det här är otroligt. Och ingen verkar orolig.
Squawen där borta ser ut att vara redo att kniva oss.
Nej. Nej, mr Potts. Det är er hon tittar på hela tiden.
Hon beundrar nog ert hår.
Det skulle bli en fin skalp att hänga över hennes spis.
Varför är ni ens här? Om ni vantrivs så mycket, varför...
Jag sa ju att jag är min egen säljare.
Jag äger ett klädföretag och tjänar bra på det.
Jag vill utvidga och söker möjligheter.
Jag säljer köttdjur. Är ni intresserad?
Glöm det. Jag jobbar inte med ranchägare eller bönder.
Har ni en fru och barn där hemma, mr Potts?
Absolut inte.
Fruar spenderar för mycket pengar. Och de vill alltid ha nånting.
Och när man dör bränner de varenda penny av det som man har slitit ihop.
Nix. Ingen fru, inga barn.
-Ni själv då? -Vi har fyra pojkar och en flicka.
Nämen, så trevligt för er då.
-Potts hade sålt mig om han kunde. -Oroa dig inte.
Om nån säger nåt elakt till dig så häller jag salt i deras paj.
-Du är verkligen väldigt snäll. -Bara mot människor jag tycker om.
-Hur länge har ni varit gifta? -Fem år.
Och inga barn.
Många män ville ha mig. Jag tyckte inte om dem.
-Hur hamnade du hos mr Rhyker? -Joe handlade med min bror.
När han såg mig ville han ha mig.
Så Joe kom med hästar. Min bror sa "Det räcker inte."
Det pågick länge.
Min bror lekte bara med Joe. Till slut sa han ja.
Du talar så bra. Har du gått i skolan?
Nej. Joe har lärt mig.
Och hur man räknar och läser.
Men vi har inga barn.
Joe vill ha barn, men han tror inte att det kan hända.
-Han kan bli överraskad. -Det tror jag att han blir.
-När ska du säga det till honom? -Snart.
Gratulerar. Vad roligt.
-Du blir en fantastisk mor. -Tack.
Hal. Ett par hästar tog sig loss från bindräcket och söker nu nytt gräs.
Åh, jösses!
-Det känns inte bra. -Nej, de är inte här än.
De väntar till kvällen och kommer ner för kullen.
Vi är för få för att bevaka den klyftan.
-Vad gör Mintz? -Han hämtar ett par lösa hästar.
Skjut, Wiley.
Mintz, kom tillbaka hit - nu!
-Vad i helvete var det där? -Ett varningsskott.
-Sno på! -De skjuter! Ta skydd!
Det där är ett varningsskott. Kom!
Stackars Mintz. Han hade fru och barn.
Vi kan inte låta det här fortsätta.
-Vad i helvete händer? -Wiley börjar bli blödig eller blind.
Och du vet vem du kan räkna med för att avsluta det här.
Jag tycker att det här känns fel. Vad väntar vi på?
Din far meddelade att vi ska vänta på honom och din bror.
Vi tar tillbaka henne, Jody. Och sen hänger vi den lille jäveln.
-Det är dags nu. -Ja, bara peppra dem.
Träffa dynamiten nära stugan på åsen.
Vad för slags man håller en annan man från sin kvinna?
Ja, ni har nåt otalt, men vi får prata om det sen!
-Jocelyn! -Catch, Dylan! Efter honom! Nu!
Jocelyn!
Vad var det?
Jag fick nog en hjärnskakning.
Jisses!
Vad gör ni här? Gå ut. Upp på åsen. Ni ställer er under åsen. Kom igen.
Man gömmer sig inte i ett hus. Vi är i krig.
-Ta den där åt mig. -Visst.
-Nu får det räcka med sånt där. -Tur att du har hård skalle.
-Mår du bra? -Ja, jag repar mig.
Gjorde det ont?
-Vi måste skaffa oss övertaget här. -Just det.
Vi måste vända det till vår fördel så att de förlorar.
-De skjuter med tunga kanoner. -Jag har en idé, far.
Varför inte skicka Twig för att förhandla?
-Det är en bra idé. -Tackar.
-Jag kan sluta som gisslan. -Snälla, gnäll inte om minsta lilla.
Du är smart och krånglar dig ur det. Gå och få det gjort, pojk.
-Ducka! -Vad händer?
Om du inte ska strida, håll tyst och ducka.
-Vakta bakfönstret åtminstone. -Vad hände?
Kusken red iväg, men de sköt honom. Så vi sprängde dynamit uppe på åsen.
-Dödade ni dem? -Knappast.
De dödar er alla. De vill inte ha vittnen.
De vill ha flickan, så sitt och var tyst.
-Jag har bara min Derringer. -I kväll kan ni smyga ut till fots.
-Smyga? Ge mig ett skjutvapen. -Kan du skjuta?
Min farfar och farbror lärde mig att klara mig själv. Ge mig geväret.
Jag vill inte bli en måltavla. Ni får strida själva.
-Jag täcker baksidan. -Okej.
Oroa dig inte för honom, flicka lilla.
Det är de där ute som ska oroa sig om vi släpper honom lös.
Håll dig bara nere.
-Billy. De ger er en chans till. -Jaså? Vill de sprängas lite till?
Skicka ut flickan och låt dem hänga dig. Annars skjuter de sönder huset.
Hur många är det där ute?
De har män i norr som spärrar vägen.
En annan grupp i söder. Callahans, Hardy och sex man till.
-Bisonjägaren då? -Wiley är bakom stationen.
Jag vet inte hur länge han håller ut. Han har stor aptit.
-Varför är du här? -Tja...
Jag var inte säker. Förrän nu.
-Byter du sida? -Japp.
Du blir den förste som de hänger.
Varför skulle vi lita på dig?
Jag och Billy är gamla vänner. Och vi har planer.
-Vad tror du, Billy? -Vi är gamla vänner.
Nu då?
Jag skulle behöva en hyfsad kopp kaffe.
Om Billy kan lita på dig, så är du okej i mina ögon.
Jag skulle vilja prata med Twigs.
Vi bör få det här att se övertygande ut.
Då är det bäst att du tar mig tillfånga.
Du såg att Sid inte ens blinkade när du nämnde Bonnevilleranchen.
Men han börjar tänka på det förr eller senare.
Vi vet att de gjorde det.
Vad i helvete?
Vad håller Twigs på med? Vad gör han?
-Han försöker stifta fred, far. -Han vet att vi vill ha flickan, va?
-Och Billy Tyson. -Och Billy Tyson.
-Fast om han inte kommer ut snart... -Pratar han fortfarande?
-Jäklar. Jag vill ha min fru. -Ja, vi vet. Slappna av.
Frågan är om hon vill ha dig.
Hon är bara rädd.
På alla sina räder var de maskerade, men en död häst hade Callahanmärket.
Och ett gevär hade samma märke på kolven.
När du skrev om att mötas här-
-hoppades jag att du hade fått veta vilka som hade gjort det.
Jag var med honom länge, men fick inte veta nåt säkert.
Men...lukten är där.
Rhykers fru lagar god mat, hörde jag. Kommer hon att mata eller kniva mig?
Ha inte för bråttom nu. Kom, vi går in.
Jag går i god för dig.
Han är okej.
Ja, Twigs gick in lätt.
Han är kanske kvar där och pratar.
Passagerarna har säkert ett och annat att säga om det.
Och kanske skickar de ut Twigs med flickan.
-Ska jag rida dit och prova igen? -Nej, det är för sent för det.
-Jag har övertalat henne en gång. -Det är för sent. Lyssna på mig.
-Vi kan få gå riktigt hårt åt dem. -Jag vill inte att min fru skadas.
Hon skadas inte.
Du får inte gå ner dit! Du får inte gå ner dit!
Jag ska säga en sak som jag inte fattar med det här. Billy Tyson.
-Hur drogs han i det här? -Ja du, flickan bet mig.
Så det blödde, så jag slog henne.
-Bet hon dig? Var det allt? -Han nämnde västra Texas också.
Du var ung, men vi rånade dussinet rancher i västra Texax.
-Men ingen hette Tyson. -Han nämnde Bonnevilleranchen.
Två av mina bröder dog av hagel. Markockupanterna gjorde motstånd.
De gjorde rejält motstånd.
När vi stack var det ingen kvar och vi brände ner huset till grunden.
-Hur fan vet Billy Tyson nåt om det? -Vet inte, far. De var kanske släkt.
Släktskap spelar ingen roll. Han har inga bevis.
Nej, det har han inte, men det behöver han nog inte.
-Vad pågår här? -Twigs är en vän.
När man vänder ryggen till då?
Om han är din vän kan vi säkert som fan inte lita på dig.
Mr Potts. Jag föreslår att ni sätter er och slutar uppföra er som en...
...nordstatsprofitör.
Jag försöker bara hålla mig vid liv. Jag föreslår att ni gör detsamma.
Billys vänner är mina vänner.
-Tack, Chauncy. -Kan du ta en vakt?
Jag talar amerikanska, gubbe.
Gubbe, va?
Jag kände doften av en biff på spisen långt härifrån.
-Hur är det med dig, Twigs? -Vems sida står du på nu, Wiley?
-Känner du honom? -Ja, han är okej.
Jag står på samma sida som hon med biffen.
-Det ante mig att du skulle komma. -Jag blev hungrig.
-Det här är Billy Tyson. -Är det fler där ute?
-Vem är han? -Wiley. Twigs sa att han är okej.
Jag såg sex av dem smyga in i er lada. Men utöver det, nej.
-God kväll. Jag är Jed Wiley. -Det här är otroligt.
God kväll, mina damer.
-Jag har sett dina spår där ute. -Men du sa det inte till dem?
Du är verkligen godtrogen, Billy.
Allt Twigs säger litar jag blint på.
Varför det?
Han är min kusin. Håll tyst om det så länge.
Jag antar att de måste ha fått hit fler karlar.
Det är säkert tio hårdingar med Callahans och Hardy.
-Men vi kan förbättra oddsen. -Hur då?
-Jag och Billy rensar ut ladan. -Det är väldigt lite skydd där ute.
Vi måste agera fort.
Vi kan ta med oss Wiley, men han kan sinka oss.
Må så vara.
Men jag har säkert en kula som är snabbare än er alla.
Hör på, karlar. Vad ni än planerar så är jag med.
Miss Perrymantle, ni kan skadas.
Jag skjuter mycket bättre än ni tror.
-Då så, frun. -Vi reder oss, men Potts måste strida.
Nu har vi Wiley, Rhyker, mig, Chauncy-
-och denna fina prickskyttskvinna.
Och Jocelyn? Hennes far var sheriff. Hon kan säkert hantera ett vapen.
-Det kan Nellie också. -Bra. Då sätter vi igång.
-Twigs förrådde oss. -Ja, Wiley med.
Jag såg honom gå in genom bakfönstret. Inga skott avfyrades.
Skit samma. Den gubbstrutten tappade det för länge sen.
-Han är oviktig. -Vad gör vi nu då?
Ta med ett par män upp till vägen och placera dem där Wiley var.
Och i soluppgången låter vi dem smaka på allt vi har.
-Vi vet inte var dynamiten är. -Det spelar ingen roll.
De ser den inte i mörkret och vi anfaller före gryningen.
Jag har haft tålamod, men jag vill inte att min fru skadas.
Tyst! Det är inte rätt tillfälle att börja prat om det nu.
Hon bär ansvaret för hela den här jäkla röran.
Jag vill ha henne vacker som när vi gifte oss.
Det handlar inte om ditt bröllop, utan att vi inte dör i en klanstrid.
Kom, pojkar. Jag har en tunnel som får er till ladan.
Varsågod.
-Det är långt, men ni kommer dit. -Billy?
Snälla, var försiktig.
-Du skrämmer vettet ur honom. -Jag vill lära känna honom bättre.
En dag.
Han sa inte att man måste krypa.
Han var åtminstone bussig nog att lämna några lyktor här nere.
Jag tror att jag ser änden. Vi borde nog släcka.
De är runt omkring oss.
Vi skjuter så många vi kan och drar åt helvete härifrån.
-Bäst vi sätter igång. -Efter dig, Billyponken.
-Nånting? -Inget.
Jocelyn, ser du nånting?
-Vänta. Om det inte är de då? -Just det.
Jag trodde inte att vi skulle få se er två igen.
-Välkomna tillbaka. Är ni okej? -Det där var formidabelt.
Hon blev jätteorolig och försökte följa efter dig.
Wiley fick bära ut henne. Hon skrek som en stucken gris.
Hon är kär i dig.
Vi sköt fem. Vi har kvar alla Callahans och Hardy.
Troligen sex till där borta.
-Nu då? -Vad tror du, Billy?
Vi har två dynamitgubbar på åsen och en sydstatsprickskytt här.
-Det vore slöseri att spränga dem nu. -Vi väntar tills de kommer tillbaka.
Nellie har varmt kaffe. Vill ni ha äppelpaj? Kom.
De mejade ner oss. De som inte dog flydde.
-Så alla är borta? -Vad?
-Bara så där? -De hade bara tur.
-Så vi har ingen där ute just nu? -Nej.
Skit samma. För i morgon bitti ska vår spärreld utplåna hela huset.
Vi ska döda varenda en av dem.
Kan du inte få hit mer folk? De där var pajasar.
Vi hinner inte få hit mer folk! Vi är här av en enda anledning.
Vi riskerar alla våra liv i ett klankrig-
-för din nästan-brud.
Få tillbaka de där karlarna. Betala dem dubbelt om du måste.
-Ta ett vapen och döda nån. -Ja, sir.
-Mr Potts? Är ni med? -Förlåt.
Billy. Du och Twigs borde sova. Jag tar första vakten.
De kommer anfalla oss i gryningen.
Då så, Chauncy. Det är dags.
-Okej. -Kom.
Vakna. - Vakna.
Vakna, vakna. Fara å färde. Kom.
Rhyker, ta över! Jag måste ladda!
-Försiktigt! Träffa inte henne! -För guds skull, tyst!
-Ser ni henne? -Nej.
Vad skjuter ni på? Fan, Sid, träffa inte min fru.
-Tyst nu! -Hon ligger på golvet.
-Ni såg henne lägga sig, va? -Annars har hon fem kulor i skallen.
Va? Nej! Träffa henne inte!
Ser du burkarna blänka? Där gömde vi dynamiten. Skjut på dem.
Ja, jag ser dem.
Jäkla... Hey, Jody. Jody?
Jody?
Fan. Jody!
Far! Jody andas inte.
Jody? Jody!
-Far? Är du oskadd? -Gå och döda varenda en av dem.
Okej, det ska jag göra.
Lämna ingen levande kvar.
Du ser inte så kry ut, Blair.
Precis efter kriget rånade ni alla små rancher i västra Texas.
-Vi behövde gräset. -En av dem var Bonnevilleranchen.
-Ni dödade min far och hans drängar. -Än sen?
Du slog en pojke med pistol och slängde honom i brunnen.
-Ja? -Men jag var inte död.
Twigs här kom och drog upp mig ur brunnen.
Var det du?
-Sen drog du min mor bakom huset. -Det var Hardy! Det var Hardy!
Ska du skjuta en död man? Det var Hardy.
Var är han?
Var han än är så flyr han, tro mig.
Så jag hade honom i siktet och sköt. Och han föll.
Han föll som en stut. Han stupade som en stut.
Hej då.
-Var rädd om sig nu, unga fröken. -Frun.
-Du var fantastisk. -Du med.
-Frun, det var ett stort nöje. -Hej då!
-Diligensen åker nu, pojkar. -Jag kommer sakna dig.
Och det är gjort.
Inget har förändrats. Inget alls.
Jo då. Nellie har varm äppelpaj. Vilka vill ha?
Handlar det om det? Äppelpaj?
I stort sett. Det handlar bara om varm äppelpaj.
Och jag känner redan smaken av den, mina herrar.
-Kommer Wiley först så får vi inget. -Nellie gömmer alltid en bit åt mig.
-Den bästa fru nån man haft. -Det borde alla män tycka.
Därför är min fru bäst. Hon skickade äpplena.
Det gjorde hon. Åh, Red...
Ja du. Allt är över, Billy.
Oregon väntar på oss.
-Nu kan vi få lite lugn och ro. -Inte så länge.
Det är överstökat. Tillbaka till vardagslunken.
-Inte nu längre. Du ska bli pappa. -Va?
Jag sa att du ska bli pappa. Innan snön faller.
Vad?
Pojkar! Jag ska bli pappa!
Kom! - Billy! Jag har tillverkat en unge!
Allihop!
-Du kan gå in igen nu. -Det gör jag inte.
-Vad blir det nu för dig, Billy? -Oregon.
-Twigs och jag ska köpa mark. -Är det hans riktiga namn?
-Nej, det är Jess Bonneville. -Och ditt?
Billy Tyson Bonneville.
-Jocelyn Bonneville. Det låter bra. -Jag har inte friat. Du kan inte...
Räddar man livet på en flicka så måste man gifta sig med henne.
-Du går in dit igen nu. -Aldrig.