Co chceme? Spravedlnost!
Kdy ji chceme? Teď!
Co chceme? Spravedlnost!
Kdy ji chceme? Teď!
ŽIVĚ
Čau, tady Penny Pyšná,
živě ze Smithvillské městské věznice.
Ať všichni vědí, co se to stane,
když pravda vyjde najevo.
A bez pravdy spravedlnost nemůže existovat.
Co chceme?
Spravedlnost!
Kdy ji chceme?
Teď!
Pyšná... rodina... Cože?
Budeme si vždycky blízcí
Rodina dnem i nocí
I když se chováte potrhle
Miluju všechno, co děláte
S vámi můžu být sama sebou
Víc než s kýmkoliv jiným
Každý den, když jdu do školy
Nikoho nemiluju víc než vás
-Rodina -Rodina
Pyšná rodina
Budeš z nich šílet!
Budeš chtít zpívat!
Je to rodinná záležitost
Pyšná rodina
Budou tě štvát!
Musíš je mít rád
Rodina, pyšná rodina
Pyšná, pyšná rodina
RODINKA PYŠNÝCH: HLUČNĚJŠÍ A PYŠNĚJŠÍ
Co chceme?
Spravedlnost! Kdy ji chceme? Teď!
PŘETOČIT
PŘED TÝDNEM
KG, přestaň hrát a sněz svou snídani.
Říkala jsem, že je to snídaně.
Co se děje? Já jsem chtěl připravit snídani.
Ne, ne. Dneska ne. Dnes je tvůj den, zlato.
Hej, tati, o čem to mluvíš?
Chceš jim to říct ty, nebo mám já?
No, v podstatě, já...
Váš táta je pra-pra-pra-pra- pra-prasynovcem Christana A. Smitha,
zakladatele Smithvillu!
Takže jsi příbuzný té sochy v parku?
Tak jsi to myslel?
No, ne přímo té sochy,
ale já jsem vzdálený příbuzný muže, kterého vyobrazuje.
Váš táta je součástí smithvillské královské rodiny.
Smithvillské noviny ČESTNÝ HOST CEREMONIE V PARKU
A příští týden bude můj drahý manžel hlavním řečníkem
při začátku renovace parku.
To je skvělé, tati!
Jo, to je super! Gratuluju. tati.
Ale prosím vás. Jste tak milí.
Já jsem nic neudělal. Prostě jsem se tak narodil.
Posaď se, Barry. Připravil jsem tvé oblíbené.
Co to je?
Krevety s krupicí.
Ale kde jsou krevety?
To je ale hodin. Jdu pozdě. Musím jít.
-Já taky. Ahoj. -Já jdu, tati.
Co je s nimi? Tohle je dobré.
Není?
Ahoj? Můžu ti pomoct? Jsem Maya.
Ahoj, Mayo. Já jsem Emily.
Nikdy jsem tě tu neviděla. Vypadáš ztraceně.
DĚJEPIS
Jo. Hledám hodinu dějepisu. Zapomněla jsem učitelčino jméno.
Jsem nová a pořád si tu zvykám.
Ty myslíš paní Bradyovou.
Paní Bradyová. Ano. Myslím, že je to ona.
Super. Taky tam teď jdu. Přidáš se?
Jak už jsem zmínila,
Smithville byl založen v roce 1827.
S heslem: „Život, svoboda a čest.“
Prostě ta slova zbožňuju. Vy ne?
Jako podnikatel a lidumil
změnil Christian A. Smith mnoho životů.
Emily, sedni si vedle mě.
Mayo, jelikož se zjevně máš o co podělit,
možná bys chtěla povědět třídě
vše o našem zakladateli, panu Smithovi.
No,
mimo jiné, je předkem mého táty.
Ne, zlato. To není možné.
Ano, to je.
Ne, to není.
Ano, to je.
-Ne, to není. -Ano, to je.
-Ne, to není. -Ano, je.
-Ne, to není. -Ano, to je.
Je adoptovaná, paní Bradyová.
No, to dává smysl.
Ale neznamená to, že mě můžeš přerušovat,
obzvlášť když se nejedná o historii tvé opravdové rodiny, Mayo.
Jak už jsem zmínila,
socha pana Smitha bude spolu s parkem zrestaurována,
aby budoucí generace mohly obdivovat a ctít
jeho odkaz.
Socha je umístěna na tom samém pozemku,
kde se dříve nacházela rodinná farma pana Smitha.
Zeptej se jí, co se na té farmě pěstovalo.
Ta samá farma, na které pan Smith... Co zase, Mayo?
No, jen mě zajímalo, co se na farmě pana Smitha pěstovalo.
Kukuřice, pšenice, bavlna. Jako obvykle.
No, to je pro dnešek vše.
Nezapomeňte, že zítra budeme v parku.
Mějte rukavice.
Dáme to místo do pucu před renovační ceremonií.
Emily? Kam zmizela?
Jsem jediná, kdo si myslí, že je zvláštní,
že na farmě pana Smitha pěstovali bavlnu?
Tehdy se tomu neříkalo farma.
Co tím myslíš, Mayo?
Myslím tím, že je to podezřelé. Zní to jako plantáž.
Proč vždycky musíš být tak pesimistická, Harriet Tubmanová?
Jestli myslíš, že je pro mě Tubmanová urážkou,
tak se mýlíš, ségro.
Podívejte, nejsem jediná, komu se to zdá podezřelé.
Moje kámoška se ptala první. Řekni jim to, Emily.
O kom to mluvíš?
Emily. Je přímo...
To bylo neslušné.
Příliš vánoční.
Jdeš za Prince?
Já myslel, že jsem tvůj princ.
Špatný Prince. Převleč se.
Vypadáš jako z Village Poeple. Kde je oblek, co jsem koupil?
Village Poeple byli velmi barevní.
Tati. Můžu s tebou mluvit?
-Jistě, zlato. -Ano.
S Ber-Berym.
Jistě, May-May. Co se děje?
Zase pracuješ v utajení?
Ne, chtěl jsem si to vzít na tu renovační ceremonii.
Co myslíš?
Moc Village Poeple.
Vidíš, říkal jsem ti to. Oblékni si tohle.
Dobrá. Tohle je pěkné.
Neboj, pomůžu ti, zlato.
Na té ceremonii je uchvátíš, miláčku.
Jsem na tebe tak pyšný.
Bez tebe bych to nezvládl.
Promiň. O čem jsi to chtěla mluvit, Mayo?
KONEC VYHLEDÁVÁNÍ
Vlastně o ničem.
Mám hodně úkolů. Popovídáme si později.
Hej, Mayo. Pospěš si. No tak.
Ještě jsem neskončila, blbečku.
To je divný, brácho.
ŽÁDNÉ VÝSLEDKY
Nemůžu najít nic o Christianovi A. Smithovi před rokem 1900...
-Pozor! -No tak. Pusť mě k tomu. Ukážu ti.
Co to je?
Slyšela jsi někdy o temném webu?
Tohle je obsidiánový web. To znamená...
Jo, já vím, co to znamená, hňupe. Živičný.
Cože? Co to znamená?
Prostě piš, podivíne.
Věděl jsem to.
Co?
Elon je mimozemšťan.
No tak, KG, přestaň žertovat.
PŘÍSTUP ODEPŘEN!
-Co se stalo? -Máš pravdu.
Není tu nic před rokem 1900.
Vypadá to, že někdo skrývá, co pan Smith dělal.
Listová válka!
Ne, přestaň!
Jdu si pro tebe.
Zásah!
Holka. Vypadáš šíleně!
Přestaň s tím.
Pozor na oblečení!
Děti! Přestaňte s tím, sakra!
Uklízíme tu, neděláme binec.
Mayo, pojď se mnou. Myslím, že jsem něco našla.
-Co je tohle? -Já nevím.
Poklad?
Otevři to. Chci to vidět.
Vypadá to jako něčí deník.
Hele, podívej, taky se jmenuje Emily.
mapa svobody - podzemní železnice SMITHVILLE 1827
19. června
Co?
Co jsi našla, Mayo?
Nejsem si jistá, ale myslím, že je to deník.
To je neuvěřitelné. Musíme ho ukázat paní Bradyové.
Ne. Mám lepší nápad. Ukážeme ho bratrovi Kwamovi.
„Jaké to překvapení, když jsem zběžně zaslechla.
„Oslava svobodného lidu, který zpívá Jubilee.
„Tady se nic takového neděje.
„Jak by řekl Christian Smith,
„Nechte těch oslav.
„Černoši nemají svůj den.“
Co je to Jubilee?
Tak se dříve říkalo Dni nezávislosti černochů.
Tím myslíš, že po dni nezávislosti pořád nebyli svobodní?
Jak se to stalo?
Prohlášení o emancipaci platilo jen pro Konfederační státy.
Hraniční státy Unie otroctví rušit nemusely.
Takže je to pravda.
Lincolnovi nezáleželo na osvobození otroků.
Vlastně nás chtěl deportovat.
Proč o tom slyšíme až teď?
To by mělo být první, co má v biografii.
Jo!
Mayo, tohle je opravdu neuvěřitelné. Jak jsi věděla, kde to najít?
Budu znít potrhle, ale Emily mi ukázala, kde to bylo.
Takže mluvíš o té samé Emily,
která napsala tento deník před 150 lety?
Počkat. Říkáš, že je Emily duch?
Jo, holka. No, ne duch, ale předek.
Takže ano. Ano, říkám.
Možná zná paní s ohnutým krkem.
Dobrá. To by stačilo.
Naši předci mluví skrze nás všechny, jen musíme být vnímaví.
Je jasné, že sestra Maya byla k tomuto deníku dovedena.
No, já chci slyšet, jak to předci
rozjeli na té oslavě Jubilee. Čti dál.
Promiň, to je všechno. Nic víc tu není.
Proč by skončila zrovna tady?
Co myslíš?
Nevím. Chci říct...
Myslíš, že by to udělali, jen protože chtěla oslavit den nezávislosti?
Ten, kdo dokáže zotročovat, by udělal cokoliv.
Nedělejme ukvapené závěry.
Zotročení lidé nemohli číst ani psát.
Možná svůj deník ukryla, ale nemohla ho získat zpět.
Jo, ale jestli ji chytili, když chtěla oslavovat den nezávislosti?
Nemůžu uvěřit, že Christian A. Smith byl otrokář.
Jo, paní Bradyová to zapomněla zmínit,
když jsme kolem jeho sochy sázeli květiny.
Zadržte! Proč si vůbec ctíme otrokáře?
A proč renovujeme jeho sochu?
Jediná věc, která potřebuje renovaci je způsob, jakým se vypráví dějiny.
Má pravdu. Musíme něco udělat.
To uděláme.
Promluvím si o tom s Wizardem Kellym.
Tato událost se musí zrušit.
Tečka!
A já si promluvím s tátou.
Není možné, že by chtěl být součástí té ceremonie, až tohle uslyší.
Podívej, Mayo.
rozumím, proč jsi rozrušená. Chápu tvůj pohled na věc.
Ale nemůžeme si být jistí, že se tohle opravdu stalo.
Je to vše napsané v tom deníku, tati.
Jen vím, že mí lidé by nic takového neudělali.
Tví lidé?
May-May!
No, ty tomu rozumíš, lásko, viď?
Ne. Nerozumím ničemu o bílé křehkosti.
Bílá křehkost? Co to má znamenat?
Ty víš, co to znamená. Právě teď to děláš.
-Co dělám? -Bráníš svou rasu.
Robin DiAngelo o tom napsal knihu.
BÍLÁ KŘEHKOST - PROČ JE PRO BĚLOCHY TAK TĚŽKÉ MLUVIT O RASISMU
Přečti si to. Jsi na straně 39.
Nejsem na straně 39.
Táta se na ten deník ani nepodíval. Řekl, že by jeho předci nikdy neměli otroky.
Jak mě mohl takhle odbýt?
Bílá křehkost.
Bratře Kwame, co říkal Wizard Kelly?
Cituji: „Přeneste se přes to. To bylo před 400 lety... Lidi.“
To zní jako černá křehkost.
Takže co teď, lidi? Musíme něco udělat.
Můžeme tu sochu strhnout.
Nedělají to teď všichni?
Správně. Strhneme ji a potáhneme ji ulicemi.
Nikdo nic nebude strhávat. Musíme najít jiné řešení.
Pak budeme mít potíže.
Budeme protestovat, dokud tu sochu nestrhnou.
Protože sjednocení lidé nikdy nebudou poraženi.
Řekněte to se mnou. Sjednocení lidé nikdy nebudou poraženi.
Sjednocení lidé nikdy nebudou poraženi!
NEBUDEME OSLAVOVAT NENÁVISTNOU HISTORII
Jsme tu, abychom znovu zasvětili a zrenovovali tento park
na počest zakladatele Smithvillu,
Christiana A. Smitha.
Bez něj by tu nic nebylo, lidi,
ani můj pop-up obchod Wizarda Kellyho.
Prodáváme trička s Christianem A. Smithem,
figurky s kývací hlavou a salisburské steaky.
Na pohraniční způsob, lidi.
Nyní vám bez dalších okolků představuji
pra-pra-pra-pra-prasynovce Christiana A. Smitha,
Barryho Leibowitz-Jenkinse,
který bude mít tu čest vykopat první díru
na počest svého předka, lidi.
Odkaz Christiana A. Smitha je lež!
Odkaz Christian A. Smitha je lež!
Ne!
Penny! Co to děláš? Pojď sem!
Ne, tati. My toho nenecháme,
dokud tu sochu otrokáře nestrhnou.
Otrokáře?
-Oskare? -To si děláte srandu.
Odkaz Christian A. Smitha je lež!
Strážníci, spoutejte ty děti.
Obecenstvo, prosím, žádné fotografie.
Proč těžkooděnci? Když ani nejde o demonstraci.
No tak, jsou to gorily Wizarda Kellyho.
Penny, neustupuj.
Proč těžkooděnci? Když ani nejde o demonstraci.
-LaCienegová! -Penny!
Barry! Barry, nestůj tam jen tak.
Udělej něco!
Pojďte!
Zatknou naše děti. Udělej něco, máš bílé privilegium.
Vykliďte oblast!
Barry!
Uposlechněte rozkaz!
Zadržte! Jsem detektiv Leibowitz-Jenkins. a to jsou mé děti.
Ustupte!
-Tati! -Pojďme! Tudy!
Ne, to je můj táta!
Hej ty! Neutíkej ode mě!
-Nehýbejte se! -Brutální!
Neboj se.
Nehýbejte se!
-Tati! -Mayo!
Tati!
Co chceme? Spravedlnost! Kdy ji chceme? Teď!
A stejně jako Emily chceme spravedlnost. Mám pravdu, lidi?
Ano!
Propusťte Hueyho! Ano!
PROPUSŤTE HUEYHO!
Dobře, tati. Huey už je dávno venku.
Nepřestávejte protestovat. Oslovte starostu, oslovte poslance.
Oslovte prezidenta.
Rozhodně oslovte viceprezidenta.
Udělejte, co je ve vašich silách!
Hej, Kamalo!
Jo! Máš pravdu. Propusťte Hueyho!
Vyjádřete svůj názor!
Co chceme? Spravedlnost!
Styděl jsem se za své dějiny natolik,
že jsem si je nepřipouštěl.
Chtěl jsem...
Chtěl jsem předstírat, že se to nestalo.
Zlatíčko, předstírat, že se něco nestalo,
neznamená, že to zmizí.
Teď už to vím.
May-May, s tvými přáteli jsi mi pomohla si to uvědomit
a za to ti budu navždy vděčný.
Můžeš mi odpustit?
Pochopím, jestli ne.
Myslím, že ano, Ber-Bery.
ADVOKÁTNÍ KANCELÁŘ IGLÚ
Dobré zprávy, lidi.
Díky mým právnickým schopnostem jste všichni byli propuštěni na kauci.
Oskare, musel jsem...
dát tvou továrnu do zástavy.
Co jsi to řekl, Iglú?
Strhli tu sochu?
Přejmenovali město?
Obžalovali Wizarda Kellyho?
To teda ne. Nic z toho neudělali.
Přeci víte, že Wizard nikam nezmizí.
Jen řekli, že můžete jít domů.
To ale nestačí, Iglú!
To teda ne, neodejdeme!
Hej, lidi, tady Penny Pyšná.
Slíbila jsem vám, že brzy zvítězí spravedlnost.
Ale asi to bude trvat trochu déle.
To teda ne, neodejdeme!
O MĚSÍC POZDĚJI
A nakonec bych rád poděkoval starostovi.
To jsem samozřejmě já, Wizard Kelly, lidi.
A jeho zaměstnancům za překrásnou renovaci
tohoto historického místa.
A bez dalších okolků přejděme k odhalení.
Předávám slovo Maye Leibowitz-Jenkinsové, lidi.
Zbožňuju to jméno.
Zní opravdu průbojnicky, lidi.
Děkuji, starosto Kelly.
Je mi ctí vám představit nové jméno našeho skvělého města.
Představuji vám
Emilyville.
Na počest této historické události
bych ráda přečetla báseň z Emilyina deníku.
Ukázalo se, že se otrokářská čtvrť nacházela
na Smithově plantáži právě zde.
„Stále obklopená těmito zdmi na první den nezávislosti
„mi dává dojem, že mě nikdy nikdo nepozná.
„V temné noci si nás pár zpívá...“
„A doufá, že naše chvíle brzy nastane.
„Že budeme mít život za těmito neviditelnými zdmi.
„Jeden po druhém, každý z nás pozná svobodu.“
Je ohromující vidět, jak daleko jsme došli,
a jak daleko ještě budeme putovat.
Je naší povinností využívat našeho privilegia moderní doby,
abychom udrželi dějiny tohoto národa naživu.
Co se týče Emilyina příběhu,
jsem ráda, že mohu říci, že jí nakonec byla udělena svoboda.
A stejně tak i všem ostatním v pohraničních státech.
Měla velkou, vynikající a pyšnou rodinu.
Dnes jsou tu s námi.
Nicméně věřím, že všechny malé černé dívenky
jsou duchovními potomky Emily.
Já vím, že já ano.
A jsem opravdu poctěna, že všichni můžeme ctít a šířit její odkaz.
Děkuji vám všem a děkuji ti, Emily!
Kdo je ta dáma, May-May?
Je to kamarádka.
České titulky Viola Sadykova