Hvad vil vi have? Retfærdighed! Hvornår vil vi have det? Nu!
Hej, venner, Penny Proud her, direkte fra Smithvilles fængsel.
Det er det her, der sker, når man afslører sandheden.
Og uden sandhed kan der ikke være retfærdighed.
- Hvad vil vi have? - Retfærdighed!
- Hvornår vil vi have det? - Nu!
FAMILIEN PROUD: STOLTERE OG STÆRKERE
- Hvad vil vi have? - Retfærdighed!
Hvornår vil vi have det? Nu!
SPOL TILBAGE
EN UGE TIDLIGERE
KG, læg spillet, og spis din morgenmad.
- Jeg sagde jo, det var morgenmad. - Jeg skulle jo lave morgenmad i dag.
- Niks. Det er din dag i dag, skat. - Far, hvad snakker du om?
- Vil du fortælle dem det, eller skal jeg? - Altså ...
Jeres far er tip-tip-tip-tipgrandnevø af Christian A. Smith, -
- byens grundlægger!
Så du er i familie med statuen i parken?
Ikke statuen specifikt, -
- men jeg er fjernt beslægtet med manden, den repræsenterer.
Jeres far er nærmest kongelig i Smithville!
Og i næste uge skal min kære mand være hovedtaler, -
- når de tager det første spadestik for at renovere parken.
- Fedt, far! - Ja, sejt! Tillykke, far.
I er så søde, venner. Men jeg er bare født sådan.
Sæt dig ned, Barry, jeg har lavet din livret.
- Hvad er det? - Rejer og majsgrød.
Men hvor er rejerne?
Nøj. Se, hvad klokken er. Jeg må løbe.
- Også mig. Farvel. - Jeg smutter, far.
Hvad er der med dem? Det er da god mad.
Er det ikke?
- Kan jeg hjælpe dig? Jeg hedder Maya. - Hej. Jeg hedder Emily.
Dig har jeg aldrig set før. Du ser helt fortabt ud.
Jeg leder efter min historietime. Jeg kan ikke huske, hvad læreren hedder.
Jeg er ny, så jeg vænner mig stadig til det.
- Du mener frøken Brady. - Frøken Brady. Ja, det er vist hende.
Fedt. Der skal jeg hen nu. Skal vi følges?
Som jeg nævnte tidligere, blev Smithville grundlagt i 1827.
Dens motto var "Liv, frihed og ære." Elsker I ikke bare de ord?
Som iværksætter og humanitær berørte Christian A. Smith mange liv.
Emily, kom og sid hos mig.
Maya, du har tydeligvis noget at dele. Måske vil du fortælle klassen -
- om vores grundlægger, hr. Smith.
For det første var han min fars direkte forfader.
- Nej, søde. Det kan ikke passe. - Jo, det gør.
- Nej, det gør ej. - Jo, det gør.
- Hun er adopteret, frøken Brady. - Nå, det giver mening.
Det er stadig ingen undskyldning for at afbryde.
Især når det ikke er din egen familiehistorie, Maya.
Men som jeg sagde, bliver statuen af hr. Smith renoveret samtidig med parken -
- for at bevare hans arv, så kommende generationer kan beundre og hædre den.
Statuen står på præcis den grund, hvor familien Smiths gård lå.
Spørg hende, hvilke afgrøder familien Smith dyrkede.
Den selvsamme gård, hvor hr. Smith ... Hvad nu, Maya?
Jeg tænkte bare på, hvilke afgrøder de dyrkede på Smiths gård.
Det sædvanlige. Majs, hvede ... Bomuld.
Nå, det var alt for i dag. Husk, at timen foregår i parken i morgen.
Husk arbejdshandsker. Vi skal rydde op før spadestikceremonien.
Emily? Hvor blev hun af?
Er det bare mig, eller er det underligt, at de dyrkede bomuld på Smiths gård?
- Og det hed ikke en gård dengang. - Hvad er det, du siger, Maya?
Jeg siger, at det virker skummelt og lidt plantage-agtigt.
Hvorfor skal du altid være så nederen, Harriet Tubman?
Hvis du tror, at "Harriet Tubman" fornærmer mig, kan du tro om, søster.
Og det var ikke mit spørgsmål. Det var min vens. Fortæl dem det, Emily.
Hvem snakker du om?
Emily. Hun er lige ...
Uhøfligt.
For julet.
- For Princet. - Men jeg er jo din prins.
Den forkerte Prince. Skift.
For Village Peoplet. Hvor er det jakkesæt, jeg købte?
The Village People var da farverige.
Far. Må jeg tale med dig?
- Ja, skat. - Ja, skat.
- Jeg mente altså Bear-Bear. - Selvfølgelig, May-May. Hvad er der?
Arbejder du undercover igen?
Nej. Jeg ville tage det på til ceremonien. Hvad synes du?
- For Village Peoplet. - Det sagde jeg jo. Tag det her på.
- Okay. Det er lækkert. - Det sagde jeg jo, skat.
Du blæser dem omkuld til ceremonien, skat. Jeg er så stolt af dig.
Jeg kunne ikke gøre det uden dig. Undskyld, hvad ville du tale om, Maya?
IKKE FLERE SØGERESULTATER
Det var faktisk ikke noget. Jeg har lektier for. Vi snakkes.
- Maya. Skynd dig nu. - Jeg er ikke færdig endnu, tosse.
Underligt. Jeg kan intet finde om Christian A. Smith før 1900 ...
- Pas på! - Lad mig komme til. Jeg viser dig det.
- Hvad er det? - Har du hørt om Dark Web?
- Det her er Obsidian Web. Det betyder ... - Ja ja, nørd. Stenkul.
- Hvad? Hvad betyder det? - Tast nu bare, din særling.
- Jeg vidste det. - Hvad?
- Elon er et rumvæsen. - Drop nu det fis, KG.
ADGANG NÆGTET!
- Hvad skete der? - Du har ret.
Der er intet før 1900. Nogen vil skjule, hvad hr. Smith havde gang i.
Bladkamp!
- Nej, hold op! - Jeg kommer efter dig.
Fik dig!
Du ser helt tosset ud!
- Hold op! - Ikke på mit tøj!
Unger! Hold op, for pokker! Vi skal rydde op, ikke rode!
Maya, kom med mig. Jeg tror, jeg har fundet noget.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
- En skat? - Åbn den. Jeg vil se.
Det ligner en dagbog. Se, hun hedder også Emily.
DEN UNDERJORDISKE JERNBANE
19. JUNI
Hvad?
- Hvad har du fundet, Maya? - Jeg tror, det er en dagbog.
Utroligt. Den skal vi vise frk. Brady.
Nej, jeg har en bedre idé. Vi viser broder Kwame den.
"Sikken overraskelse, jeg hører flygtigt.
"Frie mænd, der fejrer og synger om forsoning.
"Det er der intet tegn på her. For som Christian Smith sagde:
"'Stop festlighederne. For negrene er der ingen dage."
- Hvad er forsoningsdagen? - Det kaldte man Juneteenth i gamle dage.
Var de stadig ikke fri efter Juneteenth? Hvordan skete det?
Emancipationserklæringen gjaldt kun for konføderationens stater.
Unionens grænsestater var ikke tvunget til at afskaffe slaveriet.
Så det passer. Lincoln var faktisk ligeglad med at frigøre slaver.
Rent faktisk ville han deportere os.
Hvorfor hører vi først det nu? Det burde hans biografi lægge ud med.
Maya, det er utroligt. Hvordan vidste du, hvor den lå?
Det lyder sindssygt, men Emily viste mig den.
Taler du om den Emily, der skrev dagbogen for over 150 år siden?
Siger du, at Emily er et spøgelse?
Ja. Ikke et spøgelse, men en forfader.
Så ja, det gør jeg.
Måske kender hun damen med den brækkede nakke.
Så, det er nok nu.
Forfædrene taler gennem os alle, så længe man er modtagelig.
Det er tydeligt, at søster Maya blev ført til dagbogen.
Jeg vil bare høre, hvordan de gav den gas til forsoningsfesten. Læs videre.
- Beklager, men der står ikke mere. - Hvorfor stoppede hun pludselig?
- Hvad tror du? - Jeg ved det ikke ...
Tror I, de ville gøre det, bare fordi hun ville fejre Juneteenth?
Folk kunne finde på alt for at gøre dig til slave.
Lad os nu ikke bare drage konklusioner. Slaver måtte ikke læse eller skrive.
Måske gemte hun dagbogen og kunne ikke hente den igen.
Men sæt det blev opdaget, at hun ville holde en Juneteenth-fest?
Jeg kan ikke tro, at Christian A. Smith ejede slaver.
Ja, det glemte frøken Brady at nævne, da vi plantede blomster ved hans statue.
- Hvorfor hædrer vi lige en slaveejer? - Og hvorfor renoverer vi hans statue?
Det eneste, der skal renoveres, er, hvordan vi fortæller historien.
Hun har ret. Vi er nødt til at gøre noget.
Det gør vi. Jeg taler med Wizard Kelly om det her.
- Det event skal cancles. - Punktum!
Og jeg taler med min far.
Han deltager ikke i ceremonien, når han hører det her.
Maja, jeg forstår godt, at du er vred. Jeg kan godt se dit synspunkt.
Men vi kan ikke være sikre på, at noget af det her er sket.
Det hele står i dagbogen, far.
Jeg ved bare, at mit folk ikke ville have gjort sådan noget.
- Dit folk? - May-May!
- Du forstår det godt, ikke, skat? - Nej, jeg forstår ikke hvid skrøbelighed.
- Hvid skrøbelighed? Hvad skal det betyde? - Det ved du godt! Du gør det lige nu.
- Hvad? - Opfører dig defensivt omkring race.
Robin DiAngelo skrev en hel bog om det. Læs den. Du står på side 39.
Jeg står ikke på side 39.
Min far ville slet ikke kigge i dagbogen, fordi hans folk aldrig ville eje slaver.
- Hvordan kan han bare affeje mig? - Hvid skrøbelighed.
Broder Kwame, hvad sagde Wizard Kelly?
Og jeg citerer: "Kom videre, det er 400 år siden ... folkens."
- Det lyder som sort skrøbelighed. - Hvad nu? Vi er nødt til at gøre noget.
Vi kan rive statuen ned. Er det ikke det, alle gør nu?
Ja! Riv den ned, og slæb den gennem gaderne.
Så, ingen river noget ned. Vi er nødt til at finde en anden måde.
Så laver vi den gode slags ballade. Vi marcherer, indtil de fjerner statuen.
For et forenet folk kan aldrig besejres.
Gentag efter mig. Et forenet folk kan aldrig besejres.
VI VIL IKKE FEJRE HADETS HISTORIE
Vi er her for at renovere og gen-dedikere parken til ære for Smithvilles stifter, -
- Christian A. Smith, foruden hvem ingen af os ville være her, -
- inklusive min Wizard Kelly pop up-butik.
Vi sælger Christian A. Smith-T-shirts, nikkedukker og hakkebøffer.
I vildmarksstil.
Lad mig uden videre snak præsentere -
- Christian A. Smiths tip-tip-tip-tip-grandnevø, -
- Barry Leibowitz-Jenkins, der får den ære -
- at grave det første hul som hyldest til sin forfader.
Christian A. Smith, hans arv er noget skidt!
- Åh, nej! - Penny! Hvad laver du? Kom her!
Nej, far. Vi stopper ikke, før statuen af den slaveejer er væltet.
Slaveejer?
- Oscar? - Du tager da pis på mig.
Christian A. Smith, hans arv er noget skidt!
Betjente, læg ungerne i håndjern, tak.
Publikum, ingen billeder, tak.
Hvorfor er I klædt til optøjer? Her er ingen farlige løjer.
Her kommer Wizard Kelly og håndlangerne. Penny, stå fast.
Hvorfor er I klædt til optøjer? Her er ingen farlige løjer.
- LaCienega! - Penny!
Barry, stå nu ikke bare der. Gør noget!
Kom bare!
De anholder vores børn. Brug dit hvide privilegium.
- Røm området! - Barry!
Adlyd!
Stop! Kriminalbetjent Leibowitz-Jenkins, og det er mine børn.
Gå væk!
- Denne vej! - Nej, det er min far!
Du skal ikke stikke af!
- Rør dig ikke! - Ondskabsfuldt!
Bare rolig.
Rør jer ikke!
- Far! - Maya!
Hvad vil vi have? Retfærdighed! Hvornår vil vi have det? Nu!
Og ligesom Emily vil vi have retfærdighed. Har jeg ret, folkens?
Ja!
- Befri Huey! Hun har ret! - Far, Huey har været fri længe.
Hold protesten i live. Ring til borgmesteren og kongressen.
- Ring til præsidenten. - Helt sikkert til vicepræsidenten.
- Gør alt, hvad I kan! - Hej, Kamala!
- Ja! Befri Huey! - Gør jeres stemmer hørt!
Jeg skammede mig vel så meget, at jeg ikke kunne se historien i øjnene.
Jeg ville ... Jeg ville lade, som om det ikke skete.
Skat, at lade, som om noget ikke er sket, får det ikke til at forsvinde.
Det ved jeg nu. May-May, det hjalp du og dine venner mig med at indse, -
- og jeg er evigt taknemmelig. Kan du tilgive mig?
Jeg forstår, hvis du ikke kan.
Det tror jeg, at jeg kan, Bear-Bear.
IGLOOS ADVOKATFIRMA
Gode nyheder, folkens.
Takket være mine advokatevner har I fået stillet kaution.
Oscar, min ven, jeg måtte stille din fabrik som kaution.
- Hvad sagde du lige? - Har de revet statuen ned?
- Har de ændret byens navn? - Skal Wizard Kelly for en rigsret?
Nej, sgu da. I ved udmærket, at Wizard ikke skal nogen steder.
- De sagde bare, at I måtte gå hjem. - Det er ikke godt nok, Igloo!
Gu vil vi ej gå vores vej!
Hej, folkens. Penny Proud her.
Jeg lovede, at retfærdigheden var på vej. Det kommer vist til at tage lidt længere.
EN MÅNED SENERE
Og til sidst vil jeg takke borgmesteren. Og det er selvfølgelig mig, Wizard Kelly.
Og hans stab for den smukke renovering af dette historiske sted.
Og uden videre snak præsenterer jeg til afsløringen, -
- Maya Leibowitz-Jenkins, folkens.
- Jeg elsker det navn. Så fornemt. - Tak, borgmester Kelly.
Jeg er så beæret over at præsentere vores storslåede bys nye navn.
Jeg præsenterer ...
Emilyville.
Til ære for denne historiske begivenhed vil jeg læse et digt fra Emilys dagbog.
Det viser sig, at slavernes boliger stod her på Smiths plantage.
"At jeg stadig er omgivet af disse mure på den første forsoningsdag, -
- får mig til at føle, at jeg aldrig vil blive set.
I nattens mørke udveksler nogle få af os melodier -
- og håber, at vores fremtid følger.
For at give os liv bag disse usynlige mursten.
En efter en efter en eksisterer vores frihed."
Det er forbløffende, hvor langt vi er kommet, -
- og hvor langt vi stadig har igen.
Det er vores pligt at bruge vores privilegium som moderne mennesker -
- til at holde nationens historie i live.
Hvad angår Emilys historie, glæder det mig at sige, -
- at hun blev fri sammen med andre i grænsestaterne.
Hun ville få en stor, hæderkronet og stolt familie.
De er her hos os i dag.
Men jeg vil gerne tro, at alle sorte piger er Emilys åndelige efterkommere.
Det ved jeg, at jeg er, -
- og jeg er så beæret over, at vi kan fortsætte hendes eftermæle.
Tak til jer allesammen. Og tak til Emily!
Hvem er hun, May-May?
En ven.
Oversættelse: Anders Langhoff