POVRATAK NA ZEMLJU KAPSULE ORBIT-4
Milijun, milijun crvenih ruža
iza prozora, iza prozora, iza prozora, vidiš li ih ti
Milijun, milijun crvenih ruža
iza prozora, iza prozora, iza prozora, vidiš li ih ti
Tko te voli, tko... Hoćeš li pjevati samnom?
Ili moram prijaviti da se zapovjednikovo psihičko stanje naglo pogoršalo?
Prijavi. -Dobro.
Hajde, otpjevajmo jednu pjesmu koja ti se sviđa.
Ustvari, volio sam tu pjesmu o tim ružama. -I?
Ali prije nekoliko mjeseci.
Kakva je situacija, Dzigit?
Spremni smo za polazak. Sustav radi.
Tlak je sada 730, prethodno 830. -U redu. Krećemo po rasporedu.
Plan je sljedeći:
Riješimo problem i idemo kući.
Dizalo, ulazim u stan i skidam se.
Odmah lijevo do kraja hodnika i uključim toplu vodu.
A zatim hladnu vodu, samo malo. -Da. -I skliznem u kadu.
Ako netko pokuca na vrata, ignorirat ću ga dok ne ode!
A ti? -Otići ću u Rostov.
Što ćeš tamo raditi? -Svašta.
Je li žena u pitanju? Ili nešto drugo?
Možeš mi reći.
Temperatura je 23 stupnja. Kuke spremne za puštanje.
Dobro, Dzigit.
Otpuštene kuke.
Kontrola odvojenosti od stanice.
Jedinica se odmiče.
Prekinuli smo vezu, pratimo stanicu.
U redu.
U redu, otići ću u kadu i leći.
Nježno ću se obrisati ručnikom. Stavit ću i neki parfem.
Zagrlit ću ženu i obući se kao ljudsko biće.
A 14-tog idemo na koncert u Dom kulture. Bit će super.
Milijuni, milijuni posebnih zadovoljstava samo za mene...
Milijuni, milijuni... crvenih ruža...
Što je to bilo? -Ne znam, možda curi na palubi.
Ništa ne vidim.
Pogledaj kroz prozor. -U redu.
Hajde, hajde, hajde.
Hajde, idemo!
U redu, uskoro će prestati.
Prošlo je.
Kostya.
KAZAHSTAN, SSSR, 1983.
MOSKVA, AKADEMIJA MEDICINSKE ZNANOSTI INSTITUT ZA ISTRAŽIVANJE MOZGA, SSSR
Doći će uskoro?
Fixed by: www.exyusubs.com
Zdravo. -Zdravo.
U redu, kolege, možemo započeti.
U redu, sve je vrlo jasno.
Hoćemo li odmah preskočiti uvod i započeti izravno s pitanjima? -Da.
Nemate prigovor, zar ne?
Što prije to učinimo, bolje će biti za sve nas.
Ne žuri mi se.
Što to znači?
Tatjana Yurevna, ovdje nemate neprijatelja.
Svi znaju vaše metode.
Nitko vas ne optužuje da ste namjerno ozlijedili pacijenta.
Ipak, postoji određeno zanemarivanje.
Zanemarivanje znači da svoju dužnost nisam precizno obavila.
Dok sam sve radila... -Izlaganjem pacijenta utapanju?
Zaustavila sam nakratko oksigenaciju pluća.
Pogrešno je dijagnosticirano. Standardni tretman ne bi dao nikakve rezultate.
Ostavili ste ga pod vodom gotovo minutu.
Dječak ima samo 17 godina.
Prije dva tjedna njegova majka podnijela je žalbu Ministarstvu zdravstva.
Onda se pobrinite za njegovu majku.
Prevelika zaštita stvara izvrsnu pozadinu za histeričnu epilepsiju.
Za sada sam sve zaustavila, ali ako ništa ne učinite, nastavit će se.
Pa Tatjana Yuryevna, dopustite mi da rezimiram situaciju
tako da ne bude nesporazuma.
Trenutno imate samo dvije mogućnosti.
Ako priznate, dobit ćete otkaz i neće ostati trag u vašem životopisu.
Ili ćete nas prisiliti da čitav slučaj predamo sudu.
A tamo će drugačijem tonom razgovarati s vama, vjerujte mi.
Sve sam učinila kako treba.
Tatjana Yurevna! Možemo li razgovarati?
Već sam odgovorila na sva pitanja pred povjerenstvom.
Nisam iz Ministarstva zdravlja, zapravo, rekao bih da sam dio opozicije.
Prezivam se Semiradov. Trebam vaš savjet.
Za vas ili vaš tim? -Za pacijenta.
Zamolio bih vas da pođete sa mnom.
Prije suspenzije moram se savjetovati.
Dovedite ga za dva tjedna, razgovarat ćemo.
Volio bih, ali to nije moguće.
Zato što on ne može doći k vama, htio bih da vi dođete.
Ovdje ste da pitate ili je to zapovijed? -Ne vjerujem zapovijedima.
Ljudska bića, zahvaljujući svojoj strukturi nisu razumna
kad su pod pritiskom. Mozak im slabije radi.
Zanimljivo. Nije li to anti-sovjetska ideja? -Možda, ali ja nisam političar.
Vi i ja smo praktički kolege. Imam svoj institut.
Niste jedini koga zanima neuropsihologija.
Mislim da će vas ovaj slučaj jako zanimati.
A ako ne, dovest ću vas natrag.
Što se tiče povjerenstva, svi vaši problemi biti će riješeni.
Dajem vam svoju riječ.
Izvolite.
Tamo gdje idemo kuhinja nije baš najbolja.
Čak ni ja ne mogu dobiti bolje.
Ako ga imate, voljela bih pročitati vaše izvješće.
Nažalost, nisam ga pripremio.
Odgovara li vam usmeno izvješće?
Sigurno ste čuli za nedavno slijetanja Orbita-4.
Pročitala sam.
Situacija je nešto drugačija nego što je objavljeno u tisku.
Dan prije slijetanja, izgubljen je kontakt s posadom. Sigurno je došlo do nesreće.
Naš pacijent je zapovjednik Veshnyakov Konstantin.
Ima djelomičnu amneziju.
Klauzulu o povjerljivosti, potpisujem sada ili po dolasku?
Povjerljivosti?
Recimo, da osim amnezije astronaut ima i neki drugi fizionomski poremećaj.
Da je poludio.
Sovjetski građani možda ne bi trebali znati da je njihov nacionalni heroj poludio.
Gdje bih trebala potpisati?
KAZAHSTAN, SSSR
ZNANSTVENO ISTRAŽIVAČKI INSTITUT ANALIZA SUSTAVA
Imate pristup do 90% objekta kuda se možete slobodno kretati.
Do preostalih 10% imat ćete pristup nakon primitka propusnice.
Sa svakim otkucajem...
sa svakim udarom metronoma...
osjećat ćete se sve opuštenije.
Jedan...
Dva...
Ugodna toplina širi se po vašem tijelu.
Ne može nas vidjeti?
Tri...
Čaj ili kavu? Opremljeni smo za cjelodnevni boravak ovdje.
Četiri...
Popit ću čaj, hvala. -Pet...
U glavi vam se počinje lagano vrtjeti.
Na brodu ste.
Na brodu sam.
Što vidite?
Nešto.
Ogromno je.
Tamno plavo.
Kita.
Ne. Ne opet.
Recite mi svoje ime i čin.
Robert Duvall.
Maršal Robert D. Duvall.
Zezate me?
Doktore, zaspao sam, je li?
Konstantin Sergeevich.
Ako mi ne pomognete, nikuda nas ovo neće dovesti.
Yan Leonidovich, shvatite, svemirske misije namijenjene su
osobama sa stabilnim mentalnim zdravljem.
Nažalost, hipnoza ne djeluje na mene. -Uvrijeđen sam.
I to ću dodati u vaš dosje.
Yan Leonidovich Rigel, znanstveni voditelj našeg malog instituta.
Drago mi je.
Nisam to bio ja!
Gluposti!
Druže pukovniče!
Gdje je Averchenko? Je li živ?
Ako sam kriv, presudite mi. Ako sam nevin, oslobodite me.
Čujete li me? Počet ću štrajkati glađu, razumijete li?
Što želite od mene?
Za početak, želim samo...
čuti vaše mišljenje o bolesnikovom stanju.
Moj Bože.
Imamo novog člana. Promijenili ste drugove u timu, Semiradov?
Ja sam Tatjana Yurevna. Dobar dan. -Moje zadovoljstvo.
Druže pukovniče!
Bilo je i vrijeme.
Zbog vašeg Rigela htio sam se popeti na zid.
Želite li čaj?
Donijeli ste mi čaj...
Nikad vas nisam prije vidio.
Upravo sam stigla. Pozvana sam kako bih mogla analizirati vaše stanje.
Vaše?
Da, moja je, ponekad se igram s njom.
Zatvor je zatvor, ali svemirske tradicije ostaju nepromjenjive.
Astronaut uvijek može nositi sa sobom svoje osobne stvari.
Možete li mi objasniti što se dogodilo? -Opet?
Najprije sam se spremio za let, zatim sam letio i izvršio misiju.
Napokon sam započeo slijetanje.
Ne sjećam se ostatka, probudio sam se ovdje.
Pojedinosti se nalaze u zapisnicima, možete ih pogledati.
Ne još, ali ću pogledati.
Tatjana Yurevna. Oprostite ako griješim...
Ali niste jedna od onih koji donose odluke, zar ne?
Nisam.
Dakle, ne možete me izvući odavde.
Ne, ali mogu vam pomoći.
To je istina.
Čak i znam kako.
Kad izađete odavde, nazovite moju majku u Moskvi. 360-73-44.
Zove se Lidiya Sergeevna.
Nazovite je, recite da ste me vidjeli i da sam dobro.
Zabrinuta je.
Razumijem.
Dakle, samo idite kući.
Ja sam dobro.
Zdrav sam kao i astronauti.
Ne brinite, izdržao sam misiju, izdržat ću i ovo.
Dopustite mi.
Bilo mi je zadovoljstvo upoznati vas.
Planirate li ga testirati ili ne?
Završila sam.
To je depresivni anksiozni poremećaj.
Osjetljivost u prstima je slaba.
To je vjerojatno zbog oštećenja perifernih živaca.
Ali ako se uzme u obzir da ga ovdje držite kao zatvorenika,
to je potpuno normalno.
Da je sve u redu, ne bismo ga trebali izolirati.
Znate, svi se zabavljaju najbolje što mogu. To je sve?
Mogu li sada otići? Ne treba samo astronautima medicinska pomoć.
Naravno. Helikopter će vas vratiti sutra ujutro.
Odvedite Tatjanu Yurevnu u njenu sobu.
U blagovaonici instituta obroci se poslužuju tri puta dnevno.
Dobro, hvala, ali ostat ću ovdje samo jednu noć.
Nećete otići odavde dok ne dobijete dozvolu za odlazak od druga Semiradova.
Sutra ću je imati.
Uspravite se.
Tko su ovi?
Jedinica zatvorenika.
Obavljaju poslove od općeg interesa.
Soba 108. Na kraju hodnika.
Može li bliže stepenicama? Ustajem rano. -Ovdje nema nikoga osim vas.
Slušam. -Želim nazvati Moskvu. -Ovdje postoje samo lokalne linije.
Samo drug Semidarov može zvati na veće udaljenosti.
Shvaćam, hvala.
Hvala.
Molim vas, produžite.
Ne spavate. Odlično.
Kad ste posljednji put jeli? -Nisam gladna.
Kada je on zadnji put jeo? -Ne sjećam se. Prije oko 4 sata.
Želite li ga vidjeti izbliza?
Što je to bilo?
Ne znam, ali definitivno ne dolazi iz našeg svijeta.
Što nije u redu s Veshnyakovom? -Dobro je. Čak mu i bolje nego prije.
Stvorenje može izaći i ponovno ući, a da ne našteti svom domaćinu.
A on... -Ne zna ništa. -Što?
Shvatite, ne znamo što se dogodilo u svemiru.
Poslali smo dva živa bića, ali na povratku smo imali... tri.
Gdje je drugi astronaut?
Poginuo je.
Kako?
Herojski.
Rekao sam da će vas zanimati.
Shvatiti što se dogodilo u svemiru je moja dužnost.
A vaša, da probate pronaći način da razdvojimo stvorenje od onog koji ga nosi.
Ili sporazum o povjerljivosti možete potpisati i otići kući.
Zašto ste izabrali baš mene za rješavanje ove stvari?
Ja nisam jedna od vas. Nikad nisam radila na tajnim dosjeima. Zašto ja?
Zbog dječaka...
kojeg ste skoro utopili.
Tražili ste nekoga tko zna riskirati?
Gledajte, vaše metode me ne zanimaju mnogo.
Tatjana Yurevna, ja trebam rezultate.
A što se vas tiče, sve sam proučio. Spasili ste ga.
Vi ste jedini djelovali. Spasili ste ga.
Molim vas... da to učinite ponovno za nas.
Trebam profesionalca u stanju da spasi heroja.
Trebam sve video snimke i sva Veshnyakova svjedočenja nakon slijetanja.
Rezultate svih već provedenih istraživanja.
Kao i dvije seanse dnevno s pacijentom. 1 sat svaka.
Nakon slijetanja poslali su Veshnyakova na rehabilitaciju.
Prve noći ova stvar je izašla i napala njegovatelja.
Iz sigurnosnih razloga morali smo izolirati pacijenta u toj ćeliji.
Nismo pronašli nijedan siguran način da ih razdvojimo.
Parazit je uspio stvoriti jedan jedinstveni simbiotski odnos s Veshnyakovom
Kad ih pokušamo razdvojiti, vitalni signali Veshnyakova se urušavaju.
Za stvorenje to je poput svemirskog odijela u svijetu koji vam je tuđ.
Istodobno, stvorenje daje nosiocu izvanrednu sposobnost regeneracije.
Traumatiziran tijekom slijetanja Veshnyakov se oporavio za dva dana.
U svom latentnom stanju, parazit nije duži od 30 cm
i lako se smjestio u probavnom traktu.
Na taj način povećao se za oko 30% promjera želučane šupljine.
Kad izađe, izlučuje nešto poput toksina.
Na taj način opušta mišiće Veshnyakova i potpuno uspava njegovo tijelo.
Kada dobije dovoljnu količinu kisika, može produžiti svoje tijelo do metra i pol.
Zatim vrati oblik ličinke i vrati se nosiocu.
Širina i promjer glave neprestano se mijenjaju.
Prosječno trajanje aktivnosti parazita izvan Veshnyakovog tijela je od 1h40-1h50.
Vrijeme izlaska je uvijek određeno, od 02:40 do 3:10 noću.
PARAZIT ILI SIMBIOT?
Dovoljno je, Konstantin Sergeeevich.
Mogu i više.
Nakon traume je preporučeno ne pretjerivati.
Međutim, tvoja brzina oporavka nikoga ne ostavlja ravnodušnim.
Ali u cjelini, kako se osjećaš?
Normalno. Samo mi je grlo nadraženo, mislim da sam se prehladio.
Ako potraje, reci Rigelu.
Vidimo se sutra.
Umorni, momci? Idemo kući.
Zna li netko gdje je Veshnyakov sin?
Koliko znam, prije smrti njegove majke, živjeli su u Rostovu.
Je li to sve što vas trenutno zanima?
Niste li jučer vidjeli s čime ovdje imamo posla?
Čime se taj stvor hrani?
S onim čime se i Veshnyakov hrani.
Yan Leonidovich, razjasnimo. Nisam ovdje da bih vam ukrala posao.
Ne težim vašoj Nobelovoj nagradi.
Imate besplatan pristup pacijentu, analizama i video zapisima.
Također, ako vam zatreba nešto, možete pitati druga Semiradova.
Dobro.
Dobro jutro, je li to internat? Tražim dječaka, 7-8 godina, prezime Veshnyakov.
Moglo bi biti i drugačije.
Kuda ideš? Ostavi to. Hej, mali lopove!
Otišla sam na sekundu i već radiš nepodoštine?
Reći ću Margariti Mihajlovni. Znaš li što će učiniti?
Zašto šutiš? Tebi govorim!
Hajde, idi na spavanje!
Ne sviđa vam se kako pjevam?
Oprostite, kažem to njima.
Znate, ipak...
više volim pjevati u svemiru nego među osobljem na zemlji.
U svemiru doživljavamo nove stvari. -Koje, na primjer?
Najviše trivijalne stvari.
Važno je da su popraćene melodijom.
Milijun, milijun... crvenih ruža...
Imam nešto što vas zanima, zar ne?
Zamolili su vas da dođete ovamo, zar ne? Jesam li pogodio?
Oni koji su me doveli ovamo, misle da ste ludi.
Što vi mislite?
Misle da ste ubili drugog astronauta.
Što ona radi?
Po slijetanju nešto se dogodilo u svemiru uzrokujući smrt Averchenka.
Možda ste ga ubili.
A drug Semiradov ne može si samo tako priuštiti puštanje u društvo ludog heroja.
Odlično... sad sam ubojica i luđak.
Mislim da svi luđaci ne izgledaju ludo.
Poslušajte!
Doktore, vi ste normalna osoba.
Za taj let pripremao sam se nekoliko godina. Da, nešto je pošlo po zlu.
I ne sjećam se što se dogodilo.
Ali oni... stavili su ovdje neprobojno staklo.
Zašto me drže ovdje, možete li mi objasniti?
Može li netko objasniti?
Nisam ni špijun ni divlja zvijer. -Tko ste? -Što vi mislite?
Vi, Konstantin Sergeevich Veshnyakov, tko ste? -Pročitajte dosje.
Ja sam heroj Sovjetskog Saveza.
Ne razumijem, skočiti na tenk naoružan bombom je herojstvo.
Ali sjediti u sigurnoj kabini nekoliko tjedana.
Gdje je tu herojstvo?
Kako se usuđujete? -Usput, što se tiče vašeg dosjea.
Zašto niste uzeli sina?
Molim vas, objasnite mi.
Niste bili oženjeni majkom svoga djeteta.
Nakon njezine smrti postavilo se pitanje posvojenja vašeg djeteta.
Ali u to ste vrijeme imali priliku pridružiti se novom svemirskom timu.
Vaš sin, rođen izvan braka, mogao je biti negativna nota.
Dakle, dječak je sada u domu u Rostovu. Govorim li istinu?
Odrastao sam bez oca, pa što? Je li me to spriječilo da budem heroj?
Heroji ne napuštaju svoju djecu.
Znate što, Tatjana Yurevna.
Imate lijepo lice, jako ste lijepi.
Ali od sada ću prihvatiti samo da vidim glupana Rigela.
Hvala, intervju je gotov.
Jeste li poludjeli? Tko vam je dopustio da tako govorite?
Odmah provjerite hormonalnu razinu pacijenta.
Provjeri. -Njegove su reakcije jučer djelovale čudno.
To bi moglo biti zbog hormonalne promjene. Ali možemo...
biti sigurni tek nakon što ga dovedem do emocionalnog preopterećenja,
kad žlijezde ispuste što imaju u krvi.
Uz današnje rezultate ispitivanja, konačno ćemo moći znati,
čime se hrani stvorenje u njegovom tijelu.
Čak i ako se hrani fotosintezom, to nema nikakve veze s našom misijom!
Ovdje smo da izvučemo parazita.
Druže Semiradov, rasporedite svoje ljude
da tijekom dana prate druga Veshnyakova u bolnici.
Tako da može komunicirati s civilnim osobljem.
Da biste dobili istinsku kliničku sliku, moramo oponašati normalan život.
Rasporediti.
Što je ovo? Možda sam bio dobar?
Susret bez presedana potvrđen je od strane političkih predstavnika Kube
zahvalom generalnom tajniku Odbora središnjeg dijela CPSU-a
Jurij Vladimirovich Andropovu, kao i svim sovjetskim ljudima za toplu dobrodošlicu.
Bili smo nestrpljivi za povratak naših astronauta iz njihove misije u svemiru.
Napokon su Kirill Averchenko i Konstantin Veshnyakov sletjeli u domovinu.
Trenutno su naša dva heroja unutar rehabilitacijskog centra,
gdje su ih odveli nakon dugog boravka u antigravitacijskom okruženju.
Za samo tri tjedna cijeli će svijet napokon moći pozdraviti naše heroje.
Sad idemo na sportske vijesti...
Još uvijek ste ovdje.
Moram vam se ispričati.
Namjerno sam vas nervirala da bi izmjerila razinu hormona pod stresom.
Vidimo se sutra na seansi. Laku noć.
Nisam znao za dijete. Nikad mi nije rekla.
Tjedan dana prije leta...
zvali su iz Rostova, bila je mrtva. Dječak nije imao druge rodbine.
Ukratko, poslali su ga u dom, a da mi to nisu rekli.
Mislio sam da ću otići po njega kad se vratim.
Ako je tamo... Ne znam u kojem je domu.
Što bi vi učinili na mom mjestu?
Ne znam, nemam djece.
Tanja, recite mi, zašto ste ovdje?
Ne pomažete mi da se oporavim od amnezije.
Što svi žele od mene?
Ne želite to reći ili ne znate?
Ne mogu.
Ali učinit ću sve da vam pomognem.
Vjerujete da mi treba pomoć?
Pokušajte se približiti.
Pokušajte ništa ne govoriti dok radim.
Ne brinite. Provjerili smo. Nema senzorne receptore.
Ali ih ja imam.
Što radite?
Tatjana Yurevna, što radite?
Radi li ova stvar?
Tatjana Yurevna, što radite? -Umuknite!
U redu, ako je to sve... -Podignite prozor. -Što?
Podignite.
Jeste li sigurni?
Da. -Ne, to je...
Onda se pripremite.
Izvedite je van!
Ovdje nemamo mnogo cvijeća. Sakupio sam sve što sam našao.
Kako se osjećate? -Normalno, hvala.
Hrabrosti vam ne nedostaje.
Bar sada znamo što ne bismo trebali činiti.
Stvor ne prekida Veshnyakovu svijest. -Dobro.
Recite mi više.
Igračka u njegovoj ćeliji. Neobjašnjivo...
otkriva njegov osjećaj krivnje prema sinu.
Želite reći da je stvor reagirao na taj način
zbog činjenice da je igračka draga Veshnyakovu?
Ono što pokušavam objasniti je to da Veshnyakov i stvor čine cjelinu.
Njihova svijest je zajednička.
Ima pristup njegovim sjećanjima, društvenim navikama, ali ne svima.
Svaku noć provodi 1 do 2 minute izvan Vishnyakova više nego dan prije.
Jednog dana će ga se riješiti, kao što se leptir iz svoje čahure.
Moramo djelovati. Trebamo više resursa.
Moramo ga odvesti u Moskvu. -U Moskvu?
Po vašem mišljenju, Tatjana Yurevna, zašto nismo već u Moskvi?
Ne znamo ništa o ovom stvorenju.
Je li ovo odrasli primjerak ili larva koja, jednom kad odraste,
nadmašit će nas sve, ljude, rušeći nas poput muha?
Moram ga moći uništiti, ako situacija eskalira.
U pitanju je ljudski život.
Astronauta, heroja Sovjetskog Saveza. -Ako je heroj... onda je spreman na sve.
Spreman je sebe žrtvovati.
Svakodnevno šaljem detaljna izvješća u Moskvu o našim zajedničkim postignućima.
Što jede, koji mu je puls, raspoloženje. Ukratko, sve što se njega tiče.
Pod uvjetom da ne primim zapovijed za uništenjem.
Dugo sam ovdje ispod radara vlasti.
Nadao sam se da ćete i vi biti spremni na sve.
Hoćete li mi dopustiti?
Yan Leonidevich. -Što je?
Zar niste znatiželjni?
Možda je tehnički problem.
Vishnyakova hormonska mjerenja između večeri i jutra vrlo su različita.
Kao da se noću brzo pogoršava.
Kad se daje doza hormona?
Nisam endokrinolog, Tatjana Yurevna.
Radite i saznat ćete. -Prerezali ste dio snimke.
I nemojte mi reći da se to stvorenje hrani s onim što Veshnyakov jede.
Čime ga hranite, svinjama?
Ako vodim slučaj, zašto ljudi skrivaju stvari od mene?
Nije li vam dovoljno?
Želite li neki savjet?
Vratite se u Moskvu dok još uvijek možete.
I zaboravite što ste ovdje vidjeli.
Kad komisija sazna što mi ovdje radimo...
Ali prije dolaska komisije, hoćete li ga mučiti hipnozom?
Znam što vas drži ovdje. Želite Nobelovu nagradu.
Ali ne možete napredovati bez mene.
Kako biste mogli napredovati, moram imati pristup svim informacijama.
Uz to, naš dragi drug Sermiradov ne mora sve to znati.
Jeste li ozbiljni?
Otvori.
Koristite umjereno. Baterija traje samo 10 minuta.
Gdje idem?
Oslobođen sam.
Ne, ne.
Nemojte!
Ugasi svjetla!
Zaustavi kameru!
Prije nego što sam ga doveo ovdje, pacijent je napao njegovatelja.
Kao što ste vidjeli iz dokumenata.
Ali nismo vam dali medicinske indikacije Veshnyakova.
Njegovo je stanje bilo odmah poboljšano nakon ubojstva.
Pokušali smo ga hraniti raznim životinjama. Od laboratorijskih miševa do svinja.
Tada je Semiradov predložio slanje zatvorenika u njegovu ćeliju.
Sve se vratilo u normalu.
Sa svojim hormonima dali ste mi ideju.
Jeste li obratili pažnju na to kako se ponaša u kavezu?
Ono što je važno, nije to samo ubijanje.
Želi da ga žrtva vidi i boji ga se.
Kad se ljudski mozak boji stvara previše kortizola.
Na ovoj planeti ljudi su prvaci straha.
Mislim da se ovo stvorenje hrani kortizolom.
Na pragu smo velikog otkrića.
Ako udružimo snage... -Rigel, ubijate ljude.
Nikoga ne ubijam. Semiradov ovdje zapovijeda.
Mislite li da sam čudovište?
Niste čudovište, već kukavica.
Vi ste vrlo prilagodljivi sluga.
Dobro jutro.
Zapravo, da budem iskren, više volim ratne filmove.
One s infiltriranim špijunima, a vi?
Ne morate li se vratiti u formu nakon vaše traume. Hoćete li trčati sa mnom?
Hoćemo li trčati tamo, radeći krugove po sobi?
Hoćemo li televizor staviti u kut?
Idem trčati.
Sportska odjeća vam odgovara.
Jeste li ikad razmišljali baviti se atletikom? -Ne.
Kad izađemo odavde, trebali bismo to pokušati zajedno.
Ne možemo to profesionalno učiniti. Ali možemo kao amateri.
Slušajte me pažljivo.
Doveli ste parazita iz svemira i on živi u vama.
Hrane ga živim ljudima.
Možemo vas odvojiti od njega, ali moramo pronaći nekoga za eskalaciju informacija.
Čujete li me?
Gledaju li vas? -Ne znam.
Jeste li provjerili noću jeste li pod nadzorom? -Ne znam.
Provjerite. Ako je put čist, sastanimo se u 1h noću u mom bloku.
U redu, doktorice, iscrpili ste me. Idem spavati.
Ne možete spavati?
Nemate pravo izaći u hodnik!
Sada ću se vratiti.
Možda ću živjeti ovako, zar ne?
Dopušteno mi je otići u svemir, ali ne i u hodnik.
Konstantin Sergeevich.
Mislite li da je netko gore?
Gdje? -U svemiru.
Vjerujete li u Boga?
Vjerujem u ono što vidim.
Boga nisam vidio u svemiru.
Znate što?
Vrijeme je za predah.
Idemo zajedno pogledati film. U sobu su mi stavili videoplayer.
Dosadno mi je samom. -Ali mi nije dopušteno.
Dođite. -Konstantin Sergeevich, nije nam dopušteno.
Bez govora.
Čudno, zar ne?
Cijeli život sanjao sam o izlaganju moje baštine u muzejima.
Osjećate li to stvorenje?
Ja sam stvorenje. Osim moralnih načela, nemam nikakvu odgovornost.
Osjećam sve i razumijem.
Do najmanjih detalja.
Sve što je vidjelo ostalo mi je u sjećanje.
Ako ste znali, zašto mi to niste odmah rekli?
Što mislite?
Ako Semiradov sazna...
nikada me neće pustiti.
Drug Averchenko.
Pomozite mi, Tanja.
Još samo 2 tjedna.
Nastavite raditi kao dosada.
Semirodov neće imati izbora.
Komisija će stići iz Moskve i bit ćemo slobodni.
Da bi se to dogodilo ne moraju znati da sam toga svjestan.
Ne želim završiti poput njega.
Zbog toga će još 2 tjedna ubijati ljude.
I vi to znate.
Što biste učinili na mom mjestu? Udarali glavom u zidove?
Da! -Nisam ja odlučio o hranjenju ljudima.
Ne mogu preuzeti odgovornost za ono što je Semirodov učinio.
Nisam sve to prošao da bi se odmah predao.
Moja majka je sama.
Želim ići kući. Želim živjeti.
Moram dobiti svog sina!
Sad razumijem zašto je stvorenje izabralo vas, a ne Avarchenka.
Znači i ja sam stvorenje? A vi? Princeza?
Dok ste sjedili u svom toplom uredu, pripremao sam se za taj let.
Mnogo sam žrtvovao.
Kažete da bih sada trebao umrijeti?
Moram ići na večeru.
Kuda? O, luđak! Nisi se ozlijedio?
Daj mi to!
Jeste li vidjeli? Imamo divljaka u institutu.
Ne razumijem, iz koje je jedinice?
Iz jedinice tjelesnih oštećenja, pogledajte mu noge.
Ali mislim da ima problema i u glavi. Ugrizao me je.
Druže pukovniče.
Možete otići.
Tatjana Yurevna, započeli smo pogrešno.
Od početka sam vam trebao sve reći. -Što točno?
To da hranite stvorenje živim ljudima?
Nismo znali koliko će daleko ići u svom procesu prilagodbe.
Osoba koja će preuzeti kontrolu bit će na pobjedničkoj strani.
Moramo naučiti kontrolirati. -Je li to sve što vas motivira?
A oružje? -Da.
Znate li što oružje radi?
Oružje je garancija mira.
Psi, koji se međusobno ubijaju bili su besplatni.
Da živimo u miru treba nam vođa.
Hranite ga ljudima. -Ljudima?
Sergej Gennadevich, rođen je 1952. godine.
Članci 103, 117 i 77 zakona. Osuđen je po prvom stavku.
Silovao je i ubio svoju susjedu od 12 godina. To nije ljudsko biće!
Ljudi koji umiru u Angoli i u Afganistanu su ljudi.
Ovi su samo hrana!
Ako vaši nadređeni saznaju, završit ćete na vojnom sudu.
Da, da, da.
Kod nas nema ljubitelja inicijative.
Ali ponekad su liječnici i vojnici pozvani da donose teške odluke.
Ali na kraju, pobjednicima nikad se ne sudi.
Spreman sam preuzeti odgovornost.
I vi ste, Tatjana. -Ne poznate me.
Ne poznajete sami sebe.
Dođi, pokazat ću vam izbliza kako se hrani.
Nećete uvijek moći gledati iz prtljažnika dvogledom.
Druže Semiradov, oprostite mi zbog moje nepažnje. Ali svima je to bilo u interesu.
Yan Leonidich, uznemirava li vas noću savjest?
Kako to mislite? -Pokazali ste joj hranjenje.
Prekršili ste zapovijed.
Idi.
Sljedeći.
Molim vas, nemojte. Pronaći ću drugi način.
Mislim da ga uskoro nećete naći.
Otvorite vrata!
Ne bojim se.
Ja sam.
Milijun crvenih ruža
iza prozora, iza prozora, vidiš li ih ti
Tko te voli, tko te voli...
Milijun crvenih ruža
iza prozora, iza prozora, vidiš li ih ti -Prilagođava se.
Sad to čuje!
Ne!
Može li ga Veshnyakov kontrolirati?
Ne.
Ne može još.
Nužno trebam rezultate, Tatjana Yurevna.
Morate ga naučiti kontrolirati. Bez vas biti će teško.
Učinimo to, zaboravimo naše razlike i radimo bez laži.
Sve je moja odgovornost.
Možete reći da sam vas prisilio.
Ako uspijemo, imat ćete svoje resurse.
Pomoći ćete mi?
Tatjana Yurevna.
Znate li zašto je stvor izabrao Vishnyakova, a ne Averchenka?
Imao je rak u ranoj fazi.
Tumor bubrega, koji je pokrenula Addisonova bolest.
Prije polijetanja nije bilo moguće otkriti ga, ali stvorenje ga je osjetilo.
Ovaj tumor sprječava lučenje visoke razine kortizona u tijelu.
Zato se stvorenje potrudilo stvoriti stabilan simbiotski odnos.
Dođite bliže.
Metyrapone i trilostan, 4 doze.
Snažno smirenje mišića. U 14:00 sati, u zgradi bolnice.
Trilostan? -Danas. Pobjeći ćemo zajedno.
Ne mogu. -Budite čovjek, dovraga.
Znanstvenik ste, a ne liječnik. Pogledajte ovdje.
Vidite li njegov jezik?
Ne bojite se, druže Rigel. Pomozite.
Ako možete, recite im da ste me prisilili.
Ako ne uspijete, ništa nisam znao
Hvala, kolega, bili ste od velike pomoći.
Jeste li alergični na buspiron? -Ne znam, zašto?
Što? Što radite?
Odlučite se, druže Rigel. Niste znali ili ste bili prisiljeni?
Pazite na ulazna vrata.
Nemamo vremena. Zato pažljivo slušajte.
Ovdje neće doći nikakva komisija.
Semiradov će dati sve od sebe da ovdje zadrži stvorenje.
Znam način da vas razdvojim. -Zašto ste ušli u kavez?
Mogao sam vas ubiti. -Ali niste. I vi se meni sviđate.
Ovo je hormonalni lijek. Simulira u vama disfunkciju sličnu Addisonovoj bolesti.
Kao i kod Averchenka.
Injekcija će uzrokovati da stvorenje izađe.
Bez vas ne može živjeti više od sata.
Dovoljno je da dođemo do intenzivne njege.
Što ako griješite?
Što ako se već prilagodio svijetu?
Hoćemo li ga samo pustiti?
Injekciju ćemo dati sa sigurne udaljenosti.
Tamo gdje nema ljudi, izlaganje suncu će ga oslabiti.
Ne.
Samo moramo stići u bolnicu.
Nešto ću smisliti tamo.
Pronaći ću način.
Zašto?
Tanja, još uvijek ne razumijete.
Ne morate me osloboditi od stvora.
Stvor me više ne muči.
Spasio mi je život.
Tako vam izgleda!
Pođite!
Ne bojim ga se!
Bojite se mene. Opasan sam.
Ovo niste vi.
Jesam.
To je moja kazna.
Ostavio sam sina.
Umjesto njega izabrao sam svemir.
Zaslužio sam ovo.
Dosta je.
Lesha...
Što?
Zove se Lesha.
Aleksey Konctantinovich Romanov.
Za tjedan dana bit će mu 7.
Auto je straga.
Neće vas ostaviti živog, pođite s nama.
Ne brinite za mene Prilagodljiv sam.
Preživjet ću.
Hvala.
Ja sam dr. Rigel, Ovo je sjedište Alfa-4.
Molim vas, dovedite dežurnog. Imam nekoliko vrlo važnih informacija
Što je? -Oni bježe duž zida.
Vehsnyakov i dr. Klimova.
Pošaljite cijeli tim. Zapovjedite da ne pucaju na Vishnyakova. Nju eliminirajte.
Stanite!
Veshnyakov, napravi dva koraka desno i lezi.
Baci oružje i nitko neće biti ozlijeđen.
Ne pucajte. -Pucaj!
Zapovjedio mi je da ih dodam na popis žrtava u požaru.
Ali ubio je sve te ljude, koji su bili na posebnom popisu.
Jesi li to učinio?
Jesi li razgovarao s komisijom?
Nisi heroj, Yan. Odmah prepoznam heroje.
Ali ti nisi jedan od njih. Iz poštovanja prema tvojim naporima...
ubit ću te časno.
Tim 108, zauzmite mjesta.
Šprica! -Provjerite svugdje. -Ne, prerano je.
Šprica!
Hajde.
Brže.
Trči.
Bjegunci kreću prema središnjom izlazu.
Stani! -Makni se!
Pričekaj.
Kostya.
Pričekajte.
Što radite?
Vaša se situacija pogoršala. Nećete preživjeti bez njega!
Još uvijek to možemo. Mi to možemo.
Idemo.
Jeste li se predomislili, Tatjana Yurevna?
Bila sam u krivu.
Ne možemo ih više razdvojiti.
Sad su pravi simbiot.
Ako se odvoje jedan od drugog, oni umiru.
Nema problema, nema problema.
Svi smo bili u krivu.
Nećemo ih pustiti da umru, zar ne?
Znate koji je vaš stvarni problem?
Želite spasiti sve. Bez izuzetaka.
Ali tako to ne ide.
Ponekad moramo birati.
Oporavili ste se.
Pronaći ćemo način da vas razdvojimo.
Ponovno ćemo pokušati u Moskvi.
Sve će biti u redu. -Znam.
Izmislit ćemo lijek.
Već imam svoj lijek.
ROSTOV, NA OBALI DONA
Što me tako gledaš?
Mogla sam mirno spavati, ali ne, on se odlučio ovdje pojaviti.
Što ćeš učiniti s tim?
Kuda ćeš ići s tim nogama?
Imaš li živog roditelja?
Evo. Ostani ovdje, oko zgrade. U redu? Inače ću ti oduzeti dar.
Zdravo. -Zdravo. -Ja sam Tatjana Klimova.
Dolazim usvojiti Leshe Romanova.
Ne brini. Bog voli sve.
Pogledaj mene. Na istom sam poslu već 20 godina.
Ali sam zadovoljna.
Nemoj se izgubiti, mali.
Neću, Tatjana je stigla.
Ti si Lesha.
Ja sam Tatjana.
Zdravo.
Fixed by: www.exyusubs.com
SATELIT