‫כן. אלה משקולות לקרסוליים.‬
‫אנשים נהגו לרוץ איתם. הם מפתחים את שרירי הברכיים.‬
‫- זה נראה כיף. - אוי, זה כן.‬
‫- זה נראה כיף. - אוי, זה לא.‬
‫האם אלה "הילדים בהיכל" המקוריים מתחילת שנות ה-90?‬
‫לא. אלה "הילדים בהיכל" הזועמים מאמצע שנות ה-90.‬
‫- על מה זה? - אף אחד לא יודע.‬
‫יש כאלה שאומרים שהסרט הזה הופיע מתוך תחושת בחילה‬
‫בגלל עסקה אפלה עם השטן.‬
‫אחרים אומרים שזאת הייתה הלבנת כספי קוקאין.‬
‫בכל מקרה, הביקורות היו מעורבות בלשון המעטה.‬
‫נשמע טוב. כמה?‬
‫דולר אחד. כסף של כדור הארץ.‬
‫- סליחה, אמרת "כסף של כדור הארץ"? - כן. אולי.‬
‫התכוונתי לומר הכסף שלכן.‬
‫ניקח "מותק, הילד השתגע 2".‬
‫הילדים בהיכל: ממתק המוח‬
‫לא. בואי ניקח את "ממתק המוח".‬
‫מה קרה עכשיו?‬
‫בעזרת הדולר הזה, "הילדים בהיכל: ממתק המוח" סגרו את החשבון‬
‫והסירו את הקללה!‬
‫מה?‬
‫אוי, לא!‬
‫הקללה הוסרה?‬
‫היי! בלי הודעות טקסט.‬
‫אז, כולנו מסכימים ששוויון מגדרי הוא דבר טוב,‬
‫אבל איך אנחנו, הגברים, מרוויחים מזה כסף?‬
‫אתם לא יכולים. זה כל העניין.‬
‫באמת?‬
‫חשבתי שזה היה צוות חשיבה.‬
‫דון. דון, אני חושב שאתה באמת צריך לראות את זה.‬
‫"ממתק המוח" הרוויחו את כספם בחזרה.‬
‫ידעתי שזה יקרה.‬
‫חשבתי שזה ייקח שבוע, בסוף זה לקח 30 שנה.‬
‫- אתה אף פעם לא טועה, דון. - ובכן, הזמן גמיש.‬
‫פרנק זאפה לימד אותנו את זה.‬
‫ובכן, גבירותיי, תודה לכן על כך שפתחתן ב"שיחה".‬
‫כל אחת מכן תקבל רוריטור או פאוץ' בדרך החוצה.‬
‫הם חזרו, אתן יודעות, אז...‬
‫- בוא איתי, מארב. - אין בעיה, דון.‬
‫איתי, מארב.‬
‫אין בעיה, דון.‬
‫זה אף פעם לא קל לממן סרט.‬
‫"ממתק המוח" הייתה הפקה משותפת של הממשלה הקנדית והשטן.‬
‫כל הכבוד, דון.‬
‫הקללה הוסרה, והילדים חזרו.‬
‫מי המממן הפעם, שוב השטן?‬
‫ובכן, בערך. אמזון.‬
‫כן.‬
‫פתחתי קופת שרצים, נכון?‬
‫דון, רק הזמן יגיד.‬
‫לא, אני אומר לך. פתחתי קופת שרצים.‬
‫אני בדיאטה עתירת חלבונים.‬
‫איפה אחראי השרצים שלי?‬
‫מה עם הילדים?‬
‫הסוכן הכי טוב שלנו מטפל בזה עכשיו.‬
‫הילדים בהיכל תוכנית טלוויזיה - 1995-1989‬
‫- אלוהים! - אלוהים!‬
‫אוי, הלב שלי.‬
‫מי אתם, אנשים?‬
‫זה אני, מארק.‬
‫סקוט, זה אתה?‬
‫אם אתה שואל, זה לא יכול להיות טוב.‬
‫אני עדיין החתיך של החבורה?‬
‫סוג של.‬
‫ידעתי שהיינו צריכים לעשות הקפאה קריוגנית לגופות שלנו.‬
‫או לפחות רק לפנים שלנו.‬
‫- או לפחות רק לשיער שלך. - מה?‬
‫אתם ביקשתם את זה.‬
‫ילדים במסדרון‬
‫שוק הכסף‬
‫תזכרו, להישאר בשכיבה ולספור עד 2,000.‬
‫למעשה, אני מתאמן.‬
‫1,500 יספיק. המהירות שלי די משתפרת.‬
‫- רוץ! - נכון.‬
‫תגביר את הקצב!‬
‫היי! הם הזעיקו משטרה.‬
‫אין מצב שהם ספרו עד 1,500.‬
‫אתה רוצה שאכנס בהם?‬
‫לא, חכה. יש לי רעיון טוב יותר.‬
‫הם יחפשו שני גברים בבגדים.‬
‫מה שהם לא יחפשו זה שני גברים עירומים.‬
‫מבריק.‬
‫נראה לי שזאת המכונית.‬
‫האם מישהו מהאנשים תיאר את הפושעים כעירומים?‬
‫שלילי. הם היו בהחלט בלבוש מלא.‬
‫ובכן, האדונים האלה כאן נראים עירומים.‬
‫כן. רק כדי להיות בטוחים, בוא נוודא.‬
‫אתם שם, במכונית, צאו החוצה עם הידיים על הראש.‬
‫לאט.‬
‫אולי אתה צודק. אולי אלה הבחורים הלא נכונים.‬
‫ובכן, בוא נוודא עוד יותר.‬
‫רבותיי, אני אצטרך שתסתובבו.‬
‫עכשיו אני צריך שתקפצו קצת למעלה ולמטה.‬
‫כן. הנקניקים והאגוזים שלהם בהחלט מקפצים.‬
‫החבר'ה האלה עירומים.‬
‫הבחורים הלא נכונים.‬
‫רבותיי!‬
‫אני מתנצל. אני מקווה שלא בזבזנו את זמנכם.‬
‫קיבלנו דיווח על שודדים בלבוש מלא שנכנסו למכונית‬
‫- בדיוק כמו זאת. - בדיוק.‬
‫אין בעיה, אדוני השוטר. רק עשיתם את העבודה שלכם.‬
‫- איך איבדנו את הפושעים? - לא הייתי צריך לעצור אצל הספר.‬
‫"רק עושים את העבודה שלכם". אתה טיפוס קר רוח.‬
‫היי, תפסיק להתלבש.‬
‫תחשוף את הכיסוי שלנו.‬
‫נצטרך להישאר עירומים. עד שהמצב יירגע.‬
‫כן.‬
‫- אוקיי. בוא נזרוק את הבגדים. - בסדר.‬
‫כל הניידות, שימו לב לשתי ערימות חשודות של בגדים‬
‫שאולי היה מעורבים בשוד מזוין.‬
‫- שותף, אתה רואה מה שאני רואה? - כן.‬
‫תדווח על זה.‬
‫מוקד, כאן ניידת 49.‬
‫קלטנו שתי ערימות של בגדים שאולי היו בשימוש בשוד הזה.‬
‫אל תעשו שום דבר טיפשי, בני זונות.‬
‫קדימה, כולם להישאר רגועים, כולנו נזכה לחזור הביתה לנשים שלנו.‬
‫חוץ ממני, כי אשתי עזבה אותי,‬
‫כי מתברר שאני לא נגיש מבחינה רגשית.‬
‫בשבילי, אתה כן.‬
‫אתה בחור טוב.‬
‫- תודה, אדוני השוטר. - תודה, אדוני השוטר.‬
‫הם נעלמו!‬
‫עבריינים במנוסה. אני במרדף עם השותף הקטן הטוב ביותר.‬
‫- לניידת! - השטח פנוי.‬
‫- השטח פנוי! - לשכב!‬
‫- פנוי! - לשכב!‬
‫- השטח פנוי! - השטח פנוי! השטח פנוי!‬
‫איי-טי אנד לאב‬
‫- קאת'י? - קאתי?‬
‫אלוהים אדירים. זאת את.‬
‫- קאתי. מזמן לא התראינו. - יותר מדי זמן.‬
‫אלוהים שלי. את נראית כל כך טוב.‬
‫- תודה לך. - ירדת במשקל.‬
‫- כן. - ועלית בחזרה בדיוק את אותה כמות.‬
‫תודה ששמת לב.‬
‫אז, מה חדש איתך?‬
‫התחתנתי עם נהג משאית בכביש קרח.‬
‫זה טוב.‬
‫אבל הוא שקע בקרח.‬
‫את יודעת מה אומרים: "הגברים הכי טובים נשואים או...‬
‫"קפואים בתחתית האגם".‬
‫ובכן...‬
‫חזרה לעבודה!‬
‫בוקר טוב!‬
‫היי, אמברליאו.‬
‫ראיתן את האימייל?‬
‫לא, אמברליאו, לא ראינו.‬
‫- אני פשוט לא מבינה. - אולי נוכל לעזור.‬
‫שלום, אנחנו ב"איי-טי אנד לאב" מחבקים את העולם החדש והנועז הזה,‬
‫לכן אנחנו נפטרים מכל מכשירי הפקס.‬
‫מה?‬
‫אני יודע שפרידות עלולות להסעיר חלק מכם,‬
‫לכן אני פשוט,‬
‫אתם יודעים, פשוט אשב כאן ואבהה לזמן מה.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫אין יותר מכשירי פקס.‬
‫מה זה מכשיר פקס?‬
‫ובכן, מכשיר פקס זה בהחלט פלא מודרני.‬
‫תדמייני לעצמך שאת כותבת מכתב לחבר, מכניסה אותו לחריץ,‬
‫ומעבירה אותו אליו באופן מיידי.‬
‫אז, כמו אימייל?‬
‫- לא, זה שונה לגמרי. - בכלל לא.‬
‫קאת', למה הם עושים את זה?‬
‫נכון? פקסוס זה חלק גדול כל כך מהחיים.‬
‫אני יודעת.‬
‫את זוכרת כמה בילינו פעם ב"פקס וחבית"?‬
‫אלוהים, כן.‬
‫פקס וחבית‬
‫קאתי, תסתכלי לשמאלך, אבל תהיי רגועה.‬
‫אוי, וואו!‬
‫- אני חושבת שאתן לו את המספר שלי. - קאת'י, את כזאת מתפרפרת.‬
‫קאת'י 416-555-0199‬
‫לדעתי הוא חושב שזאת תהיה שלישייה. תשתפי פעולה.‬
‫קאת', אני באמת אתגעגע לפקסוס.‬
‫גם אני, אבל את יודעת מה, קאת'?‬
‫אנחנו זוכות לכתוב את הפקס האחרון.‬
‫- תכתבי את זה. - אוי, בכתב מחובר.‬
‫"לכל מאן דבעי."‬
‫התחלה נהדרת.‬
‫"זהו הפקס האחרון.‬
‫"רצינו שתדעו כי במשך 30 שנה,‬
‫"ישבנו כאן בחריצות,‬
‫"הפכנו מספרים לחלומות,‬
‫"גיליונות לחזיונות של עתיד טוב יותר,‬
‫"ושליחים אקראיים לגברים".‬
‫אני אוהבת לשכב עם שליחים. כי הם מהירים.‬
‫קאת'י!‬
‫אני ממש נמרצת היום.‬
‫- "רכילות הייתה היין הלבן שלנו". - כן.‬
‫"ויין לבן היה גם היין הלבן שלנו,‬
‫"אז שהפקס האחרון הזה יעיד...‬
‫"על מי שהיינו.‬
‫"זוג קאת'יות‬
‫"שהפכו את 'איי-טי אנד לאב'‬
‫"למקום עבודה נחמד מאוד".‬
‫אנא, אל תמחאו כפיים. זה אגרסיבי מבחינה אקוסטית.‬
‫קאת', לא הספקתי לכתוב את כל הדברים הטובים,‬
‫אז פשוט... הכנתי את השרבוט הזה.‬
‫זה יספיק.‬
‫- תודה. - בואי נשלח את זה.‬
‫לכבוד סופה של תקופה.‬
‫קאת', למה אני מרגישה זה רעיון רע?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫ובכן...‬
‫בכדור הארץ נותק מכשיר הפקס האחרון.‬
‫- מה מגן עליהם עכשיו? - כלום!‬
‫אנחנו חייבים להשמיד את כדור הארץ!‬
‫- זה קול מצחיק. - עבדתי עליו.‬
‫זה נחמד. להשמיד את כדור הארץ.‬
‫בסדר!‬
‫חימוש, להשמיד את כדור הארץ!‬
‫דונובן, גימלי, מניטובה‬
‫אני לא גר עם אימא שלי, בסדר?‬
‫היא גרה איתי.‬
‫היא מקבלת את החלק התחתון בבית,‬
‫ואני מקבל את עליית הגג המגניבה למעלה.‬
‫- אימא! - כן?‬
‫קחי אותי לבית מרקחת, בבקשה.‬
‫אני לא הנהגת המזוינת שלך!‬
‫היא צריכה לצאת יותר.‬
‫חברים של "ילדים בהיכל". מספר 511, דונובן.‬
‫- נהנינו מהמנה הראשונה, גברתי? - כן.‬
‫פילה הקנגורו היה מעולה. כל כך טרי.‬
‫- זה משום שזה מתוצרת מקומית. - קנגורו מתוצרת מקומי?‬
‫האבטחה בגן החיות של טורונטו רופפת להפליא.‬
‫- אני מקווה שהשארת קצת מקום לקינוח. - בהחלט.‬
‫- ואני יודעת בדיוק מה אני רוצה. - מצוין.‬
‫פרוסה מפאי האוכמניות הפראי ששמעתי כל כך הרבה עליו.‬
‫פאי?‬
‫- מצטער, אנחנו לא מגישים פאי. - אתם כן.‬
‫ראיתי אותו במדיה החברתית.‬
‫ובכן, אני לא יודע מה ראית במדיה החברתית,‬
‫אבל המסעדה הזאת לא מגישה פאי.‬
‫כן, זה היה פאי. פאי קטנטן.‬
‫אני חושב שאת מתכוונת ל"טארט אוכמניות בר כחולות".‬
‫- בדיוק. - הבנתי. לא קלטתי את זה‬
‫כי קראת לזה "פאי" כאשר למעשה זה טארט.‬
‫טארט, פאי, פאי, טארט. מה ההבדל?‬
‫מיד, גברתי.‬
‫רורי, חוששני שיש לנו בעיה קטנה.‬
‫טורי, לאט יותר.‬
‫אתה מכיר את טארט אוכמניות הבר הכחולות?‬
‫כמובן. זה הקינוח הייחודי שלי.‬
‫לקוחה שלי קראה לו פאי כרגע.‬
‫- עוד מישהו שמע את זה? - אני חושב שלא.‬
‫טורי, רורי, מה כל המהומה?‬
‫טורי, תענה. דורי הוא משפחה.‬
‫לקוחה שלי הזמינה כרגע את טארט אוכמניות הבר הכחולות,‬
‫ואז קראה לו פאי.‬
‫איפה היא חושבת שהיא נמצאת? במזללה מזדיינת?‬
‫דורי, טורי, רורי, האם אתם מדברים על האישה‬
‫שקרה לטארט אוכמניות הבר הכחולות פאי?‬
‫- איך שמעת? - כל מנקי השולחנות מדברים על זה.‬
‫רמון הוא כל כך נסער שהוא חושב לחזור לניקרגואה.‬
‫הוא לא מנורת' ביי?‬
‫כן! זה עד כדי כך הסעיר אותו.‬
‫לדעתי אנחנו צריכים לסגור את המקום.‬
‫- כן. - לא, חייבת להיות אפשרות אחרת.‬
‫ובכן...‬
‫נוכל לסקול אותה בגבינות ארטיזניות.‬
‫זה הצליח בעבר.‬
‫אביא את הגבינות.‬
‫- חכו. - מה?‬
‫מה אם פשוט אגיש לה את הקינוח,‬
‫ואנסה לעצור את הרכבת הדוהרת הזאת?‬
‫זה שווה ניסיון.‬
‫- בואו נצלחת את הקינוח הזה. - כן.‬
‫טארט אוכמניות בר כחולות.‬
‫איזה פאי קטן וחמוד.‬
‫גברתי, זה לא פאי. זה טארט.‬
‫מה שזה לא יהיה, הוא חמוד ביותר,‬
‫ואני אצלם אותו.‬
‫עכשיו אני אפרסם אותו במדיה החברתית,‬
‫וכל החברים שלי יראו איזה פאי טעים אכלתי.‬
‫למה שלא אצלם את שניכם ביחד?‬
‫רעיון נהדר. זה בהחלט ציוץ ראוי.‬
‫כן, אני... כן.‬
‫תגידי, "גבינה קשה".‬
‫גבינה קשה!‬
‫לאן אתה הולך עם הטלפון שלי?‬
‫- נאלצתי לקחת את הטלפון שלה. - מה?‬
‫היא צילמה תמונה של הטארט, קראה לו פאי,‬
‫ואז היא אמרה שתפרסם אותו במדיה חברתית.‬
‫אוי, לא.‬
‫ניאלץ לשרוף את המקום עד היסוד.‬
‫- שאפנה את הלקוחות? - אין זמן. פשוט תנעל את הדלתות.‬
‫- אוקיי. - חכה!‬
‫אין שום סיבה שכולכם תמותו.‬
‫אני חדש כאן.‬
‫תן לי את הטלפון. אני אצית את עצמי.‬
‫לא, אתה התינוק. אתה רק בן 59.‬
‫הוא צודק. אני אעשה את זה.‬
‫הרי זה היה השולחן שלי.‬
‫בסדר.‬
‫חכה.‬
‫אתה מוכן לתת לי לבשל אותך?‬
‫שף, יהיה לי לכבוד.‬
‫אתה גיבור.‬
‫לא. אני רק מלצר עם נטיות גבורה.‬
‫יש לזה ריח נהדר.‬
‫בסדר, גבירותיי!‬
‫תמחאו כפיים ותעשו קצת רעש.‬
‫אתן מוכנות לפגוש את החבר'ה?‬
‫אנחנו מהירים, אנחנו משוחררים אנחנו מופרעים‬
‫אנחנו צעירים בני 60 ורוקדים על המוט‬
‫בני 60 על המוט‬
‫אלוהים, זה כל כך סקסי.‬
‫וקיימת תחושה אמיתית של סכנה.‬
‫בעיקר עבורם כי הם עלולים להיפגע.‬
‫הנה הוא בא, גבירותיי!‬
‫מחפש אהבה ואת משקפי הקריאה שלו.‬
‫אני עושה את זה מאז שמפעל אושווה נסגר.‬
‫עובדי רכב וחשפנים שייכים לאותו האיגוד,‬
‫אז, שמרתי על התנאים שלי.‬
‫אלוהים, עדיין יש לו טלפון קווי. זה כל כך לוהט.‬
‫הוא דמות אב ויש לו גוף של אב.‬
‫הכינוי שלי כרקדן היה ג'ק המלטש,‬
‫חשבתי שהוא מבריק, נראה שאחרים חושבים שהוא היה מפחיד.‬
‫אבל עכשיו הכינוי שלי כרקדן הוא לורד שפשופטוק.‬
‫מסיבות שמיד נראות לעין.‬
‫העניינים מתחממים בחדר האח"מים.‬
‫- זה בשביל הטלוויזיה. - אוקיי.‬
‫- זה בשביל הכבלים? - בוא נגלה.‬
‫- אל תיגעי בשלט. - מצטערת.‬
‫יש לי דלקת פרקים, אז אשתי משתתפת.‬
‫מתבל את העניינים בנישואים.‬
‫תן לי לעשות את זה.‬
‫- את מכאיבה לי. - להוריד!‬
‫הבחור הזה ירכב עלייך כמו מכסחת דשא.‬
‫זה יותר דומה לזה.‬
‫בקלות אוכל לקחת כל אחד מהם הביתה איתי.‬
‫זאת פנטזיה בת השגה.‬
‫לפעמים אני מסכים שייקחו אותי הביתה.‬
‫אתם יודעים, אני לא יכול לנהוג בלילה כי יש לי עיוורון לילה.‬
‫הביצים שלו תלויות נמוך!‬
‫תמחו כפיים לחבר'ה!‬
‫אנחנו לא מרוויחים כמו הבחורים הצעירים.‬
‫בעיקר כסף קטן.‬
‫אבל הוא מצטבר.‬
‫וזה כואב.‬
‫אז, הגענו לדקה ה-97 בפרק של 22 דקות.‬
‫הקצב טוב, מארב.‬
‫מה הרעיון הגדול לדמויות המובילות בעונה זו?‬
‫ובכן, דון...‬
‫הוא אנחנו.‬
‫אני?‬
‫כן, דון, אתה.‬
‫ככל הנראה, תרבות הנוער מבינה מאוד לרוחך.‬
‫ובכן, אז תתרחק, מארב.‬
‫דון, מה אתה עושה?‬
‫אני נותן בראש.‬
‫תסובב אותי, מארב!‬
‫לכיוון השני, מארב.‬
‫- זה מספיק, דון? - תמשיך.‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬