Hold henne stødig, Willie! - Han kjører som en gærning!
Stormen tuter som et villdyr.
Kanskje det er Guds straff for denne urettferdighet.
En uskyldig mann skal ikke utsettes for sånn ondskap.
Hører jeg et ord til om at du er uskyldig, unge herr Whittock
kjør jeg kjeppen så langt opp bak at du kjenner smaken av håndtaket.
Uskyldig? Hvordan fant du det ut? Du tilsto at du drepte jævelen.
-De tok deg på fersken gjerning. -Jeg sa jeg hadde drept et monster.
At han ble forvandlet til menneske etter døden?
-Ja. -Ja, beleilig at monsteret...
...framstår som et menneske for alle andre og akkurat når herskapet
oppdaget at du hadde halshogget deres elskede nevø.
-Beistet hadde revet meg i stykker. -Gutten var en fjolle.
Det var ingen gutt da jeg drepte ham. Jeg vet hva jeg så.
Hva tror du har forårsaket denne skaden?
-En hissig elskerinne. -Tror du en kvinne gjorde dette?
Jeg har fått verre sår i lidenskapelig elskov.
Jeg mistet nesten min venstre balle i affæren med Drusilla Douglas.
Gud velsigne henne. Hun mistet synet i syfilis og falt ned i en brønn senere.
Den som gjorde dette, hadde klør som en løvinne.
Du er ikke noe vakkert syn, ikke rart om hun var en skrekkøgle.
-Vi får se hva dommeren sier. -Dommer Thaddeus er grusom og utålmodig.
Han tåler ikke løgnene dine. Jeg har alle papirene signert av vitnene.
I morgen tidlig henger du og jeg vil være glad for det.
Jeg er glad for å få forlate denne onde verdenen.
Hvorfor i helsike stopper vi?
-Willie?! -Hestene er redde, rådsmann.
-De vil ikke fortsette. -Pisk dem, ellers pisker jeg deg.
-Jeg skal være i retten i morgen. -Stormen blir verre, sir.
Vi må søke ly for natten.
Vi fortsetter ved daggry når det er tryggere.
-Det fins ingen steder å overnatte. -Det fins et vertshus i nærheten.
Vi tar av her. Det er best å komme fram før mørket.
Folk har forsvunnet i skogen.
Greit! Framover!
Ikke noe tull fra deg, forstått?
Takk.
Den plasserer jeg på et trygt sted.
Jøss, du var vennlig.
Jeg er rådsmann Horrace Raycraft.
Dette er kusken min Willie Ryder og dette pakket
er en forbryter jeg eskorterer til rettssaken hans.
Stormen har hindret oss i kveld. Kan du gi oss losji?
-Tre rom, hva? -To. Han bor med meg.
Jeg kan ikke sove ved siden av deg, din stinkende gris.
Vær så snill, hold opp med det der.
-Hva har han gjort? -Drept.
-Selvforsvar. -I morgen henrettes han.
Til da er han mitt ansvar.
Jeg antar at dere vil komme inn i varmen.
Tørk av støvlene på veien inn.
For noen tapeter. Jeg har sett mønster i latrinen som er mindre groteske.
Lufter dere aldri her...
...og lar odøren slippe ut.
Aha, uventede gjester. Jeg er Martha Hogwood. Velkommen til Three Claws.
Horrace Raycraft, min kusk Willie Ryder.
-Willie Ryder? -Ja, han er landets fremste.
Så hyggelig. Ikke la broren min skremme dere.
-Han er litt tilbakestående. -Det merket vi.
Vincent og jeg driver stedet sammen. Kroa har tilhørt familien lenge.
Et veldig fint sted, fru Warthog.
-Hogwood... -Akkurat.
Jeg skal vise dere til rommene, hvis dere vil følge meg.
-Tar du deg av om hestene, Vincent? -Hestene...ja.
-Sett dem i stallen der bak. -Jeg kan gjøre det.
-Ingen problemer. Vincent klarer det. -Vincent klarer det.
Følg med opp.
Dere støtte ikke på en ung dame på reisen?
En av gjestene våre forsvant i morges uten å betale regningen.
Vi har ikke møtt en sjel, madam.
Det er nesten fullt, men dere er heldige.
Vi trenger bare to rom. Denne myrdende skurken blir hos meg.
En morder.
Så modig å være lenket til en potensiell voldsmann, herr Raycraft.
Si Horrace, er du snill. Man må være modig i yrket mitt...
...når man beskytter skjøre damer som du fra samfunnets vulgære pakk.
Jeg ville uroet meg for at han kutter armen min og rømmer.
Det er ikke vanskelig å vri av hånden ved håndleddet når du sover.
Her er den perfekte losjien for kusken.
Dessverre er senga klumpete. Lady Stillingfleet døde mens hun sov
av en perforert tarm.
Takk, madam.
Pastor Pankhurst bor på andre siden av gangen.
Vi er veldig nøye med hvem vi har som gjester her.
-Å, Minnie! -Jeg er ferdig nå, frøken Hogwood.
Lukk døra, di tøyte.
Jøss, sengen er helt klissete.
Minnie er vår aftendame.
Hun er tilgjengelig for gjestene for bare to pund per natt.
-Dette er herr Raycraft, Minnie. -Rådsherre Raycraft.
-Liker rådsmannn det du ser? -Det rykker i de nedre regionene.
Minnie kanskje kan få deg til å lette på trykket senere i kveld?
Det kan sikkert ordnes. Rommet deres er lengst ned i gangen.
Ta disse. Gjem dem med de andre.
-Har ikke Victoria kommet tilbake? -Hun kommer ikke. Noe må ha skjedd.
-Hun vil aldri klare det nå. -Det fins onde ting i skogen, Jane.
-Vi skulle ikke bedt henne reise alene. -Hva skal jeg gjøre?
Du skulle dra før blodsmånen. Det er nesten mørkt nå.
Du klarer det. Three Claws er ikke trygt. De skal fylle kroa med gjester
på blodsmånens natt. Deres liv avhenger av det.
Hva de enn har planlagt, kan det ikke være bra.
De nye gjestene... Vi kan stjele deres hester.
Han er menighetens rådsmann. Du blir arrestert for tyveri.
Hvis jeg skal tro på deg, så har jeg kanskje ikke noe annet valg.
Tro på meg, Jane.
For hans skyld.
-Har du tatt deg av dem? -I stallen nå.
Han er menighetens rådsmann, Martha. Han skal delta i retten i morgen.
Han er ingen folk glemmer så lett.
Hva foreslår du at vi gjør, da? Vi kan ikke bryte pakten.
-De kommer til å lete etter ham. -Vertshuset må være fullt.
Idiotene er en gave fra stormen.
Kjør vogna ned i en grøft og brenn den.
Få det til å se ut som en ulykke. Ingen vil mistenke oss.
-Og hestene? -Vi serverer dem som forrett.
Jane, skynd deg.
-Hva er dette for dumheter? -Forsvinn, ditt stinkende fyllesvin!
Din gamle geit...
Opp med hodet. Ta en drink. Gjør deg klar for stormen.
-Hun er en brutal tispe! -Og blodsmånen kommer samtidig.
Alle djevelske ingredienser for en kveld i synd og okkulte leker.
Hell opp noe sterkt og be for at vi skal klare oss til morgenen.
Jeg blir overrasket om han klarer ti minutter.
-Har du et navn, rynkene? -Horrace.
Horrace den grusomme.
Jeg er Bernard Bagley. Dette er pastor Gilbert Pankhurst.
Fra Hilperton.
-Vedhenget ditt, da? -Archibald Whittock.
Tiltalt for drap. I morgen blir han dømt...til døden.
Drikk og feir din siste tid i livet.
Blir du alltid så full, herr Bagley?
Sånne kvelder må jeg. Det roer nervene.
-Er du for litt storm? -Det er ikke stormen som skremmer meg.
-Det er det som er der ute i skogen. -Du vet ikke hvor du er, hva?
Dette er Grittleton Marsh.
Det fins legender om Grittleton Marsh.
Det er milevid urskog med ondskapsfulle beist som bor der.
Jeg har sett en. Jeg var en liten gutt. Det var det siste mitt venstre øye så.
De er der. Ulver som du aldri har sett. Høye som mennesker og sterke som kjemper.
-Ulver, sier du? -Ikke hvilke som helst.
Skumle beist som krøpet opp fra helvetes dyp.
For noe overtroisk tull.
-Jeg har sett dem, sir. -Fra dypet av flasken.
Det er sikkert ulv i skogen, men ikke sånne som du beskrev.
Den eneste som er farlig her omkring er denne myrdende rotta.
Og ham våker jeg over.
Skål for deg, modige herre.
Sov godt, rådsmann.
Drøm så søtt, rådsmann.
Rådsherren vil treffe deg på rommet i natt. Jeg har alt fått betalt.
Du får din andel i morgen. Slit ham ut. Alle menn må sove som de døde.
Det er for sent. Det er kanskje jeg som er utslitt.
Ikke glem hvem som gir deg tak over hodet, din utakknemlige hore.
-Gjør som du får beskjed om. -Grunnen til at menn kommer hit...
...er å få ligge med meg. Det er kanskje jeg som gir deg tak over hodet.
Du vet at det er en spesiell natt, Minnie.
Vi betaler deg godt for å lokke dem hit, hva?
Var ikke det avtalen?
Alt går etter planen. Ellers vil du ikke like konsekvensene.
-Du skremmer meg ikke. -Det er ikke meg du skal frykte.
Fortsett, gullet... som om du mener det.
Ja, ja... Sånn skal det være.
Jøss!
Å, Gud! Gud! Gud!
Du er rusten, min sag.
-Jeg kommer ikke gjennom beinet. -Du får ta i litt.
Det gjør jeg.
Gi meg hodet. Ikke la det dryppe overalt.
Det blir flekker på møblene.
Det er noen der.
Herre, se på meg med barmhjertige øyne. La makt din fylle
kroppen min og sjelen min. Veiled meg og gi meg styrke...
-Noen er våken. -Har de sett oss?
Frøken Hogbottom, la meg synke i din barm.
Herr Raycraft, våkn opp!
Heng med på en svingom med gamle kåte Horrace, din saftige tispe.
Herregud! Ånden din stinker piss!
Hør, herr Raycraft. Vertshuseierne har slaktet Willie!
-Slaktet? -De dreper oss. De parterer gjestene.
Hva i helvete! Du prøver å flykte, din rakker!
-Ja, men... -Det avgjør saken.
-Din skitne lille bastard! -Det var ingen glede for noen av oss.
Jeg advarte deg.
-Nå tier du stille og hører! -Ro deg ned.
Jeg så hvordan de lemlestet kusken og planla å gjøre det samme med oss.
-Tullprat! -Se etter selv.
-Jeg lyver ikke. -Lemlestet, sier du?
Og du kom tilbake for å advare meg? Det lyder ikke troverdig.
Det betyr ikke at det ikke er sant.
Tro meg, eller så befrir jeg deg fra lidelse.
-Det er en barmhjertig handling. -Rolig nå!
Gi meg våpenet. Vi går og ser om Willie virkelig er myrdet.
Greit, men jeg beholder våpenet.
Idiot.
Vincent, hvor la du hodet?
-Jeg trodde du hadde det. -Jeg ba deg kaste det inn.
Hørte du noe, bror?
Trenger du noe, herr Raycraft?
Frøken Hogwood... Jeg anholder deg og din bror...
...for drap.
Jeg insisterer på at dere fredelig kommer med meg til magistraten...
...med en gang, ellers må jeg bruke dødelig vold.
Hvordan hadde du tenkt å ta oss, herr Raycraft?
Vi har slaktet hestene, myrdet kusken...
...og det fins ingen vei å ta seg herfra i natt, eller noen annen natt.
Våpenet mitt, Archie!
Kom an!
Satans kvinne, du kunne hogget av meg hodet med denne.
Bort fra meg, gale tispe!
Skyt henne, Archie! Få bort den gale tispen!
Unnskyld!
Kom hit, søta. Vi skal partere gjestene våre.
Hva er det for djevelsk liv! Jeg er utknullet og vil ha skjønnhetssøvnen.
Ok, skrik så mye dere vil. Det første jeg gjør i morgen er å sjekke ut.
Archie!
Archie, hvor er pistol min?
Hjelp meg knyte opp knutene.
Unnskyld, gutt!
-Takk, rådsmann. -Du finner sikkert en måte å takke meg.
Jeg har noe spesielt i tankene som inkluderer alle tre.
Disse tauene kan komme til nytte.
Hjelp meg!
Horrace!
-Skynd deg! -Du stresser meg!
Herregud.
Martha! Min Martha!
Vincent Hogwood, herved anholder jeg deg.
Archie, bind ham!
Stopp.
Hva har jeg gått glipp av?
Disse uslingene trodde de skulle slippe unna med å myrde
hver eneste en av oss...i søvnen.
Jeg skjelver over tanken på hvilken grunn de hadde.
Heldigvis forsto jeg at de hadde skumle hensikter
så fort jeg gikk inn i denne uhellige rønna.
Hele kvelden lå jeg og ventet på å få overliste dem.
Så fort jeg hørte en lyd i natten, så skred jeg til verket.
Jeg reddet hver eneste av oss
fra den sikre død.
Du reddet ikke kusken. Hvorfor lot du dem partere ham?
-Partere ham? -Jeg var nødt til å bekrefte teorien min.
-Nå har du ingen kusk... -For pokker, ikke avbryt meg.
-Dere skylder meg deres liv. -Du kommer til å dø, rådsmann.
En langt verre død...
...enn jeg og søsteren min hadde gitt deg.
Du aner ikke om hva du har gjort.
-Du skremmer ikke oss, herr Hogface. -Det er ikke meg du skal frykte.
Hele livet vårt har vi hatt en avtale
med de ondskapsfulle beistene i disse skogene.
De ligner ikke noe du har sett eller hørt om, rådsmann.
Halvt menneske, halvt ulv.
Blodtørstig vrede.
I generasjoner har vi hatt en pakt som har beskyttet oss.
En fred mellom menneske og monster.
-Hva slags pakt? -Hver blodsmåne når kroa er full...
...gjør vi et offer.
Alle gjester på Three Claws, alt pakk og alle fyllesvin
som gjemmer seg fra sine fortider dør alle for våre hender.
Til neste blodsmåne lar beistene oss være i fred.
Hvor ofte er det blodsmåne?
-To ganger på tre år. -Det er en liten pris å betale...
...for å leve uten skrekken for å bli sprettet opp av deres klør...
...eller fortært av deres tenner!
Vi har Willie og søsteren din. Der har du offer.
Det holder ikke. Seks lik til tre beist. Det er avtalen
-Er de tre monster? -Ja, og la dem ikke sulte.
-Med deg blir det tre lik. -De kommer med hevnlyst.
Kanskje det bare er overtro.
Du og søsteren din er totalt vannvittige.
Det fins kanskje ikke noen annen forklaring til blodtørsten deres.
Og det nå er sant. Jeg har sett dem. De fins.
Vi får vel ofre til dem og håpe at det holder.
Greit.
Du får partere henne og vi ofrer henne til dem.
-Gjør det! -Ikke min egen søster, rådsmann.
Gjør som han sier.
Jeg er lei for det, Martha.
-Takk gode Gud at du fant oss. -Vi kunne ikke forlate dere her.
Her.
Dette kommer til å svi.
-Unnskyld. -Ingen fare.
-Takk, for at du tar deg av meg. -Det er det minste jeg kan gjøre.
-Archie Whittock. -Jane.
Så hyggelig.
-Hva skal de gjøre med ham der nede? -Vet ikke. Jeg vil ha ham arrestert.
De burde drepe ham, som han drepte hestene.
-Hva? -Det fins ingen vei herfra.
-Vi må vente til i morgen tidlig. -Hvor skal dere hen?
Hun er på rømmen.
Fra hvem...om jeg får spørre?
Foreldrene mine. De som kjenner meg der hjemme.
Archie, hvis jeg viser deg noe, lover du å holde det hemmelig?
-Nei, Jane! -Jeg stoler på ham, Minnie.
-Kanskje han kan hjelpe oss. -Du har mitt ord.
-Å, herregud. Er det ditt? -Ja. Han heter Edgar.
-Hva gjør han i skapet? -Gjemmer seg.
Ingen vertshus ville ta meg imot... Ikke med Edgar.
Jeg kan ikke risikere at noen finner oss.
-Hvor er faren hans? -Det fins ingen far.
-Bare en grusom mann fra en fæl natt. -Menn...
Jeg har ikke bedt om et barn, Archie.
Men nå som jeg har ham, skal ingen komme imellom oss.
Han er alt jeg har.
Sch, det er ingen fare, vennen.
Vær så snill, tilgi meg, du mektige.
Dette er alt jeg kommer med, Å eldgamle skapning.
Vertshuset er fullt som du beordret, men gjestene er ikke så enkle å drepe.
Jeg er gammel, mester, og vi har tjent deg i årevis.
Men jeg kan ikke levere det jeg har lovet.
Gå! Fråts i dem! Vertshuset er ditt.
Jeg ber deg å forbarme deg over meg.
Ha barmhjertighet, mester!
Gud, hjelpe meg!
-Jeg tror ikke han kommer tilbake. -Er det deg, herr Hogwood?
Aksepterte de offeret?
Det er et nei, antar jeg.
Flykt!
Vi møtes igjen, din djevelske skapning.
Nei, helvete!
Det er flere av dem.
Den kommer ikke til å holde.
Søk dekning, gutter!
-Hva var det? -Bli her, jeg går og ser.
Nei, jeg går...
Gjem babyen.
Jeg tror jeg dreit på meg.
Minnie?
Ikke...en...lyd.
Gjem dere.
-Hva er det, Minnie! -Du vil ikke tro meg.
Gjem dere!
Din jævel!
Bort fra meg!
Bernard!
-Bernard! -Det er for sent. Han er død.
Hjelp meg! Jeg lever fortsatt!
-Det er ikke noe vi kan gjøre for ham. -Må han hvile i fred.
Kan ingen komme og skyte den jævelen!
Nei!
Det ville vært selvmord.
Minnie! Minnie!
Det er ok. Vi er trygge her.
Archie! Nei!
Nei!
Archie!
Nå er vi trygge.
-Hva har skjedd med deg? -Ikke spør.
-Hva i helvete er det? -Bernard snakket sant.
De var en gang mennesker.
-To døde. En er igjen der ute. -Den vil komme tilbake.
-Da er vi klare! -Aye!
Barrikader alle dører og vinduer. Klarer vi oss til soloppgang.
Til blodsmånen går ned, da kan vi overleve.
Minnie?
Å, herregud!
Hun er død.
-Du gjorde alt du kunne. -Jane... Herregud, Jane!
-Jane? -Vi har det bra.
Takk gode Gud.
Hvor er Minnie?
Jeg tar henne.
Hva i helvete er dette? Du kan ikke ta med et spebarn hit.
-Er du gal, kvinne? -Visste ikke det var fullt av monster.
De er varulver. Mennesker forhekset av månen.
Det var en sånn jeg drepte i Eddington. Tror du meg nå?
Vi trenger din hjelp, gutt. Vi må barrikadere stedet.
-Klarer du deg? -Ja.
Rop om du trenger meg.
Takk...Archie.
Slipp meg inn.
-Nei, ikke hør på ham. -Slipp meg inn!
Det er bare veggene som snakker.
Slipp meg inn!
Det er Bernard.
Horrace! Det er Bernard.
Han lever!
Det er ikke mulig.
Hva hender med ham?
Å, Gud!
Han er forvandlet!
Han har blitt en av dem.
Minnie... Å nei! Jane er alene der oppe!
Pastor, vokt inngangen.
Bernard, det er meg, Gilbert. Du husker vel meg?
Har du kommet etter rommen din?
Du drakk opp alt, ditt fyllesvin.
Minnie?
-Hvordan har hun det? -Veldig hårete.
Det lyder ikke som Minnie.
Gud!
Skynd dere!
Inn her!
Gjem dere. De kan ikke nå dere der.
Vi har ikke noe valg.
Å, herregud.
Ikke kom ut før begge monstrene er døde. Kom an, gutt.
Nei, nei, nei!
Hvis du ser etter armen din... rakk du den akkurat ikke.
-Hva var det? -Jeg vet ikke...en mus?
-En stor mus i så fall. -En rotte, da?
Det er ingen jævla rotte.
Helvete!
Nå skal du få lære.
Dø, for helvete!
Du er fortsatt et skittent fyllesvin.
Bli her. Mamma kommer snart.
Archie!
Takk.
Nei, nei!
Archie!
Ikke tenk tanken... din hårete tispe!
Archie?
Archie, våkn opp! Våkn opp!
-Vi klarte det. Det var den siste. -Den bet meg...Jane.
-Nei, nei, jeg kan vaske av deg. -Jeg kan føle det...bittet.
Sulten kontrollerer meg.
Ikke forlat meg.
-Archie! Archie! -Tilbake. Det har begynt.
-Jeg er lei for det, gutt. -Nei.
Se på ham. Han har blitt bitt. Han blir forvandlet til en av dem.
-Vi har gjort alt vi kan. -Gå bort fra ham, rådsmann.
Det skjedde Bernard og Minnie. Han kommer til å slakte oss.
Jeg blåser skallen av deg om du skyter ham.
Vent. Det er ok, Jane. Jeg forvandles.
Jeg kommer ikke til å kunne stoppe meg selv.
Og når solen står opp, da?
-Du forvandles du tilbake igjen. -Jeg aner ikke.
Jeg må få vite det, Archie. Vi har akkurat truffet hverandre.
-Jeg er ikke klar til å ta farvel. -Ikke jeg heller, Jane.
Jøss!
Nå skjer det. Løp!
-Ikke skad ham. -Løp, Jane!
Pokker ta deg, gutt!
Pokker ta deg!
Vi må vekk herfra.
Vi kan ikke bli!
Løp!
Nei, Archie. Det er meg, Jane.
Jeg vet at du er der inne...et sted.
Kjemp imot, Archie. Husk hvem du er.
Det stemmer, Archie. Det er meg.
Jesu ånd, kom til oss!
Fyll oss med hellig vrede!
Hold oss borte fra begjæret som skaper vold.
Betving oss med din kjærlighets vrede!
Å, Herre. Gi oss fred!
Archie.
Lov å skrive, gutt. Jeg vil vite hvordan det går med dere to.
-Vi er tre stykker. -Selvsagt gjør vi det.
Hvis dere trenger noe, bare spør gamle Horrace.
-Og ved neste blodsmåne. -Setter du meg i buret.
Bare den natten, gutt. Det burde skremme de rakkerne.
Og før jeg glemmer det.
Vitnemålene og arrestordren.
Jeg bærer ikke nag.