СЕРІАЛ NETFLIX
Я можу йти?
Бути новеньким у школі — це завжди…
Сусано!
…важко.
Зроби щось, чорт забирай!
Сусано!
Викличте швидку!
Виклич швидку, чорт забирай!
Господи!
-Не треба! -Ні!
-Будь ласка! -Дай сюди!
Насправді
я мала перейти в іншу школу.
Бляха, вона померла!
Але потім дещо сталося, і…
Я навчилася співчувати,
чути інших.
Припини, чуваче! Вона мертва.
Ми ще можемо допомогти!
-Ні, чуваче. -Ще є надія.
Вона померла, чуваче!
Нові друзі
мені дуже допомогли.
І я їм теж.
Алекс!
Бляха! Це твоя провина!
-Це нещасний випадок. -Серйозно, Алекс? Домоглася свого?
Тепер нас усіх посадять.
Я спокійніше до всього ставлюся.
Зрештою в мене все вийшло, так?
Нещасний випадок.
-Ти цього хотіла, так? -Не чіпай її!
-Раулю! -Довбана месниця.
Хіба не розумієш, що це твоя провина?
Гадаєте, вони сумуватимуть за мною?
А ви?
Облиш, Раулю!
Ти хворий, чуваче. Припини!
Тебе хвилюють лише кляті гроші.
У Національній гімназії навчають цінувати речі.
Ходімо! Іди сюди!
-Ти шматок лайна! -Ми маємо викликати поліцію.
Ходімо! Треба знайти Наталію.
Ви куди?
Починаємо запис.
Прощальне відео від випускників.
Софіє,
розкажи про те, що тебе змінило,
про те, що ти ніколи не забудеш.
Ну…
Не знаю. Я…
Нічого не спадає на думку.
П'ЯТНАДЦЯТЬ МІСЯЦІВ ПО ТОМУ
Ні, зачинено.
Гаразд, справа не в цьому.
Перекреслили, але навіщо, якщо воно тут ні до чого?
Софіє, я зрозумів.
Жовтий, зелений, зелений, червоний.
Ні. Не забувай, що Ніккі має нас бачити.
Туди будуть спрямовані камери.
Це щось інше.
-Я зрозумів. -То кажи.
Три сині плюс три сині — шість.
А тут дві червоні. У нас немає шести синіх карт.
Три плюс два — п'ять.
-Так? -Хаві.
Якісь дивні в тебе висновки.
-Зосередься. -Ні, це ти зосередься.
-Я? -Купу часу змарнували через тебе.
Це має бути пов'язано з…
Дивись!
Червоний.
Глянь сюди.
-Гаразд, швидко. -Добре.
Червоний плюс синій.
-Червоний. -Плюс синій.
-Увімкнулося. -Давай далі.
Червоний плюс зелений.
-Червоний плюс зелений. -Ну ж бо!
Супер. Червоний плюс червоний.
-Швидше. -Червоний…
Червоний. Так.
Тут є важіль.
Супер!
-Ще раз. -Проходь.
Хаві, увімкнувся таймер. Часу обмаль.
-Що ти бачиш? -Цифри.
Чотири цифри. Швидше, це має бути чотири цифри.
-Сім секунд. -Я зрозумів.
-Пам'ятай про камери. -П'ять. Повір мені.
Час спливає.
Не вийшло! Потрібен інший…
Хаві, ні!
Ні, тільки не це.
Мовчи. Ані слова.
Це було жахливо.
-Просто жахливо. -Навіть не починай.
Хаві, ні.
-Ти точно помилився. -Ні.
Ви майже впоралися.
-Я можу сказати відповідь, але… -Ні, Ніккі. Дякую.
-Добре. -Дякую, але ні.
Визнайте, що я роблю успіхи. Будь ласка.
Це ж очевидно.
Особливо ти.
Хаві.
Як раз вчасно.
Алло?
Хаві,
у чому твій талант?
Якщо чесно, то колись я думав вивчати архітектуру.
Але нічого не вийшло.
Я граю у футбол.
Не піду на тренування.
Але хіба ти не цього хотів?
Ти ж щасливий, правда?
-Знаєш, що зробить мене щасливим? -Що?
Якщо ти припиниш вчитися і зацілуєш мене.
Ні, Хаві. Я маю…
-Один поцілунок. Ось. -Ще.
-Я сказав «зацілуєш». -Я маю вчитися.
-Ось. -Ні, чекай!
-Треба вчитися. Це важливо. -І ти називаєш це поцілунками.
Вибачте.
Норо!
-Треба стукати. -Твоя правда.
-Зайду за 5–10 хвилин. -Ні, усе гаразд.
Ми просто розмовляли.
-Розмовляли. -Так.
-Так, про важливі речі. -Гаразд.
Ну, я маю йти. Якщо зголоднієте, у нас повний холодильник.
Гарного тобі вечора.
-Не дурійте тут. -Бувай, мамо.
Якщо надумаєте подуріти, презервативи у шухляді.
Мам, чому ти завжди така?
-Бувайте. -У мене свої є.
Справді?
Не жартуй так.
Мама має рацію, так?
-Ми слухняні діти, правда? -Так.
РАУЛЬ ВХІДНЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
ХУТКО ДО ГОТЕЛЮ «МАРКЕС ІМПЕРІАЛ». СТАЛОСЯ ЩОСЬ, ЩО ВСЕ ЗМІНЮЄ.
Що там?
Це Рауль.
Щось, що все змінює?
Знову?
НЕ КАЖІТЬ НІЧОГО ПОЛІЦІЇ. ХУТКО ДО ГІМНАЗІЇ.
СТАЛОСЯ ЩОСЬ, ЩО ВСЕ ЗМІНЮЄ!
Що…
Що сталося?
Що відбувається?
Ти знепритомніла.
-Знепритомніла? -Усі пішли.
Що значить «усі пішли»?
Ні, зажди.
Ми пішли до мене, і я…
Я не знав, везти тебе в лікарню чи поліцію.
І чи треба щось казати нашим мамам.
-Де моя куртка? -Викинув.
-Чому? -Вона була вся в крові.
Гаразд?
-Гаразд. Треба йти в поліцію. -Ні.
-Ми маємо все розповісти. -Софіє, ми не можемо…
-Жодної поліції! -Чому ні?
Бо не можна. Це буде кінець. Гаплик нашому майбутньому.
Глянь, що написав Рауль.
НЕ КАЖІТЬ НІЧОГО ПОЛІЦІЇ. ХУТКО ДО ГІМНАЗІЇ!
СТАЛОСЯ ЩОСЬ, ЩО ВСЕ ЗМІНЮЄ!
Що ти робиш?
Це мама.
Гаразд.
Ну, добре.
-Спершу до гімназії, потім до поліції. -Так.
-А ви не дуже поспішали. -Хто це?
Звідки мені знати? Не бачите?
Дивіться.
Де Сусана?
Звідки мені знати? Говори тихіше.
А ще там був телефон…
Що сталося?
Що сталося? Тіло зникло. Мабуть, його забрала поліція.
Як це може бути поліція, якщо тут були лише ми.
-Давайте не тут. -Учора хтось сюди повернувся.
-Нас усіх посадять. -Не нагнітай.
Хтось помер чи що?
-Ти така кумедна. -Так, любчику.
Ну, перешіптуйтеся далі.
Що нам робити?
-Ходімо. -Ні.
Куди?
Ого, а це що таке?
А мені сьогодні щастить.
Крутяк, правда ж?
Як раз на обід.
Є важливіші потреби.
Треба йти в поліцію, Раулю.
Нам не можна йти в поліцію.
Не зараз.
Ми маємо вчинити правильно.
Ні, Хаві.
А ви як завжди не поспішаєте.
Вітаю. Ви трохи запізнилися.
Ось, хочете?
Знову це довбане повідомлення.
Навіщо?
Бо тебе приваблюють лише таємниці.
Ви чого? Посварилися чи що?
-Ні. -Гаразд, тоді ходімо.
Як ти?
-Добре. -Так, я бачу.
Треба було вдягнути бікіні.
Не біси мене.
Ласкаво просимо!
Тобі виповнилося 18. Живеш як довбаний король
у величезному готелі.
А звідки в тебе бабло?
Невже збираєшся продати будинок?
Розважайтеся. Бухло безплатне.
А Росіта не в захваті від цих стосунків.
Клаудія тепер дружить із Пабло?
Хтось тут заздрить.
О ні! Чому?
Ви прийшли?
-Ви навіть не любите вечірки. -Нас обдурили.
Я ж казав!
-Платіть, засранці. Я ж казав. -Ні, облиш!
Я ж казав.
-Ви ставили на те, що нас не буде? -Правда?
-Ми програли. -Усі.
А я знав, що ви прийдете.
-Будьмо! -Будьмо!
-Так! -За нас!
За нас!
Будьмо!
Я не хочу більше ховатися.
Мушу заплатити за смерть Луіса.
ПРОКУРАТУРА
Не хочеш іти?
А ти мене змусиш?
Я робила і гірші речі.
Як і ти.
Але це вже в минулому, так?
Давай, чуваче.
Мене навіть не запросили.
Ходімо.
Я зустріла Марію
і…
Завдяки їй я змінилася.
Клау,
не можу все розповісти, але батьки дізналися про Наталію.
Ми їдемо з міста.
Не знаю, як надовго.
Я сумуватиму.
Головне, що дівчата в порядку.
-Це найголовніше. -А мені вона нічого не сказала.
Звісно, чуваче.
Головне, що з ними все гаразд.
-А хто поверне мені гроші? -Сучий сину…
Серйозно? Ти думаєш лише про гроші.
-Ми… -Це все, що в мене лишилося.
Заходьте до класу. У мене важливе повідомлення. Давай, Софіє.
Клаудіє, поклич усіх сюди. Пабло, усі в клас.
Це він сказав? Розповідає про це вже три дні.
-Навіть мій бос злякався. -Я не міг заснути.
Даріо, Ернесто, Росіта.
Я маю сказати вам дещо важливе.
Будь ласка.
Прошу вас, тихіше.
Діти, це дуже важливо.
Директорка Сусана померла.
-Не може бути. -Так.
Як?
Що сталося?
-Ви знаєте, що сталося? -Її вбили?
-Так, ми знаємо. -Ні, не треба.
Нас усіх вб'ють?
З днем народження.
Як ти, чуваче?
Я без подарунка. Вибач.
Найголовніше, що ти тут.
Дивіться, хто прийшов.
Як справи? Привіт.
-Як ти? -Добре.
Привіт.
Як ти?
-Добре. -Нічого собі.
Думав, більше ніколи тебе не побачу. Здоров!
Як ти?
Добре, усе круто.
Тебе вже випустили з буцегарні?
Це не буцегарня.
Це інтернат для неповнолітніх, де я маю виконувати різну роботу.
Випускають за хорошу поведінку.
А за два місяці мене остаточно звільнять.
-Це чудово. -Слухайте, народ.
Ви прийшли говорити чи пити?
У всіх є, що пити?
Давай.
Я за кермом.
Ударило в голову, Клаудіє?
-У тебе вже є. -Пий до дна.
-Ти теж. -Будьмо!
Давай із пляшки.
-Будьмо, чуваче! -Будьмо!
Давай.
DINDR АНДРЕ, 29. ПРИВІТ!
Раулю,
можна до твоєї ванни? Я трохи промокла…
-Тебе провести? -Ні, не треба.
-Дякую. -Дякую.
Сусану знайшли в її квартирі.
-Як в біса туди потрапило тіло? -Говори ще голосніше, ідіоте.
Кажуть, це самогубство.
Не може бути.
Ні, це точно не збіг.
Авжеж не збіг.
Раулю,
може, ти хочеш нам щось розповісти?
Ви про що?
Гей, народ!
Вам не соромно?
-Ні. -Чого тобі?
-Що? -Є краща ідея.
Ого.
Тут що, ніхто не прибирає?
Йому доведеться продати будинок, щоб заплатити за все це.
Уже продав усі годинники.
До біса його годинники.
ДУМАЛИ, Я ЗАБУДУ ПРО ВАС?
Привіт, дітки.
-Якого біса? -Треба стукати!
-Що з вами не так? -Що?
Хаві, яке в тебе гарне тіло.
Рауль сказав, що можна приєднатися. Ми підемо.
Ні, ми підемо.
-Ми всі можемо лишитися. -Ні.
Не треба.
НАТИСНИ
СКУЧИЛИ ЗА МНОЮ?
Скучили за мною?
БЕЗПЛАТНЕ ҐЕЙ-ПОРНО РАФА ТРАХНУВ РЕБЕКУ
@_УСІВАШІСЕКРЕТИ_
Чому ви кинули її саму?
ЧОМУ ВИ КИНУЛИ ЇЇ САМУ?
Чому ви кинули її саму?
Горіти вам у пеклі. Чому ви кинули її саму?
Годі вже! Я тобі не вірю.
Знову граєшся в хакера?
Ти мудило! Що з тобою не так?
Мало лиха накоїв?
Та пішли ви всі!
Вечірка закінчилася! Валіть звідси! Геть!
-Гімнюк. -Геть! Пішли звідси!
Клята вечірка закінчилася.
Валіть звідси. Ну ж бо!
-Геть! -Замовкни!
Джеррі.
Ти не можеш піти.
Нам треба поговорити.
-Про що? -Гадаєш, це я зробив?
Не хочу бути причетним.
Я вже плачу за те, що накоїв.
Пробач.
-І коли б я міг… -Тихіше, чуваче.
Я не міг перенести тіло, бо був із Джеррі.
Ти хочеш, щоб ми тримали язика за зубами.
Ти гімнюк. Тепер це буде наш тягар до кінця життя.
Ще голосніше.
Знаєш що? Байдуже, якщо це зробив Рауль.
-Що? -Інакше ми б потрапили до в'язниці.
Усі ми.
-Серйозно? -Клау має рацію.
Нам усім пощастило, що тіло зникло.
Ні, так не можна. Серйозно. Ви не розумієте.
-Можуть бути серйозні наслідки. -Я теж згодна.
-Серйозно, Алекс? -Я теж згоден.
Хаві, ні! Послухайте.
-Ми можемо вляпатися ще більше. -Ми мусимо мовчати.
-Ні. -Укладемо угоду.
Ні, я серйозно. Ви не розумієте.
Софіє, ми маємо забути про це. Гаразд?
Жодних розмов. Ані слова.
Житимемо так, наче нічого не було. Гаразд?
Якщо будемо патякати, то нам гаплик.
Ні, будь ласка, не треба. Ви не розумієте.
-Ні, Алекс. -Софіє.
Хаві, будь ласка. Підтримай мене.
Це для твого ж добра.
Ні, Хав'єре.
-Софіє. -Ви серйозно?
-Не знав, що аккаунт активний. -Невже?
-Упевнений? -На 1000 відсотків.
Годі заливати. Я тобі не вірю.
Вдар мене, якщо хочеш. Давненько мене не бив.
Досить. Що ви робите?
Просто визнай, що це ти написав.
Повторюй не повторюй, це не стане правдою.
-Це просто смішно. -Ні, це логічно.
-Ти запросив нас. Ми були на даху. -То й що?
-Тебе я не запрошував. -Це повідомлення про ту ніч…
Сусано!
Там були лише ми. Так?
І Марія.
Облиш, Алекс. Ти це серйозно?
Марія та Наталія не виходять на зв'язок понад рік.
До того ж
Марія не така.
Гадаю, це все параноя.
Що значить «параноя», Хаві?
Написано ж: «Чому ви кинули її саму?»
Очевидно, що це про Сусану.
Може, це щось інше.
Що ще це може бути?
Гляньте, наші голуб'ята сваряться.
-Замовкни. -Годі вже.
Навіть якщо хтось усе розкаже,
у них є докази?
Ні, немає.
Їхнє слово проти нашого.
Саме так. Без доказів у них нічого не вийде.
А я казала, що треба йти до поліції
по допомогу, щоб усе виправити, але ні.
Уперті ідіоти.
Софіє, я розумію, це важко.
Нехай це буде новий квест для нас.
Що скажеш?
Гаразд.
З чого почнемо?
З'ясуймо, хто переніс тіло.
Або
хто надіслав повідомлення.
Це дуже важливо.
Це та сама людина. От побачиш.
Добре.
А чим це пахне?
Нічого собі.
Не може бути.
Чуваче.
Понюхай руку Джеррі. Полуничкою пахне.
Знову розважався всю ніч?
-Так, а що на волі ще робити? -Саме так.
Покажи фотку Росіти.
Давай, покажи її фотку.
Вона тобі мінет робить, так?
Дай подивитися.
Гаразд, ось.
-Це фотки Росіти? -Іди, інакше пропустиш.
-Ого, чуваче. -Та тихіше, йолопе.
Ти лише глянь.
Гляньте на ці ніжки!
Не думаю, що це гарна ідея, Софіє.
Треба хоча б спробувати, так?
Після смерті Сусани його ніхто не бачив.
І що тепер?
Дивися.
-Добрий вечір. -Кого ви шукаєте?
Гуеро.
Антоніо.
Антоніо Сеґовія.
Проходьте.
Дякую.
Довірся мені.
Гуеро.
Що ви тут робите?
Сідайте, будь ласка.
Хавіто.
-Гей! -Софіє!
Не чіпай вікно.
Просто хотіла трохи провітрити.
Можна?
Добре.
Ось, Хавіто.
То що?
Навіщо ви прийшли?
У мене проблеми з футболом.
Я вже не твій тренер.
Але у вас багаторічний досвід, чи не так?
Я грав у бейсбол.
Бейсбол.
Як ви?
Га?
Як ви?
Дуже сумую за нею.
Вона була чудовою.
-Співчуваємо вам. -Нам дуже шкода.
Правда.
Того дня
ми посварилися.
І я вийшов
випити.
Коли я повернувся, вона була вже…
-Може, було щось дивне? -Хаві.
Перепрошую?
-Гуеро. -Я не хотів…
-Ні, ідіоте! -Тихо!
Я побачив мертву дружину!
Я не це мав на увазі.
-А що тоді? -Це був нещасний випадок.
Нещасний випадок!
Вона була директоркою лише кілька днів.
Засиджувалася в офісі. Це великий стрес.
Вона втомилася.
Вона носила високі підбори.
Прийшла додому, захотіла відчинити вікно…
Нещасний випадок.
Того дня вона зізналася,
що зрадила мене.
Я побажав їй горіти в пеклі.
Гуеро, ви ні в чому не винні.
Я не заслуговую на прощення.
Я сказав вашому другу те саме.
Що? Якому другу?
Раулю.
Ми погані люди?
Відколи це Рауль дбає про людей?
Може, ти маєш рацію, і це знову він.
Звісно.
-Ти перевершив себе. -Ого, чуваче.
Ти справді це дістав.
-Це вам не обіцянки-цяцянки. -Так.
-Ах ти ж чортяка. Молодець. -Так.
-Ти молодець. -Дякую.
-Ти крутий. -Розважайтеся. Ось так.
Ну ж бо. Давай, бро.
Мені залиште.
Не хвилюйся.
@_УСІВАШІСЕКРЕТИ_ ВХІДНЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
Повідомлення.
-І мені прийшло. -І тобі?
Схоже, те саме.
Це частини одного фото.
Наче бракує інших кадрів.
Вони обрізані.
Але, Хаві, це…
-Сон втратила через це повідомлення. -Я теж.
Пабло, я скинула тобі фото. Дай телефон.
Може, поясниш, що ти робиш?
Це фото Джеррі.
-Ні, це неможливо. -Не може бути.
-Сусано! -Досить уже, чуваче.
Облиш!
Добре. Не вистачає фото Марії.
А ще…
Що тут відбувається?
Покажи фото.
-Яке фото? -Годі прикидатися.
Фото від @_усівашісекрети_. Де воно?
Про що ти? Я нічого не отримував.
То не лише я не отримав фото.
Це логічно. Тебе там не було.
Але ти…
Я отримав дещо інше.
Це було під час вечірки.
Дрон.
Навіщо тобі прислали дрон?
УБИВЦІ
Що за хрінь? Софіє, ти все знаєш, так?
Хто зробив це кляте фото?
Той, хто там був, але кого немає на фото.
-Ось чому ти не отримав фото. -Я знав, що це він.
Ти знущаєшся з нас?
-Є хоч одна причина тебе не бити? -Нащо надсилати самому собі?
-Певно, мій телефон зламали. -Але нащо ти взагалі фоткав?
Щоб мати щось проти вас.
Ви могли мене спокійно підставити.
Боже, Раулю.
А нащо ти ходив до Гуеро? Ти був у нього. Чому?
Заради тебе.
Хотів усе з'ясувати, щоб ти не думала, що це я.
Щоб більше не брехати тобі
і не підводити тебе.
Що ж…
Ким би не був наш месник, він має потрібні докази.
А я попереджала, що будуть наслідки.
Хочу, щоб у Національній гімназії пишалися мною.
Літати гордо як Airbus-A380.
А це крута махина.
Усі вершини — мої.
Хочу до коледжу. Не можу дочекатись.
Байдуже, що я завалила минулий рік.
Адже я захопилась акторством.
І…
Цьому я хочу присвятити
усе своє життя.
Я хочу об'їздити весь світ, Європу.
Може, завітаю в Тулум.
Але річ у тому,
ви про мене ще довго пам'ятатимете.
ЧОМУ ВИ КИНУЛИ ЇЇ САМУ? УБИВЦІ
Переклад субтитрів: Катерина Яцук