‎UN SERIAL NETFLIX
‎ȘCOALA NAȚIONALĂ 2022
‎Răspunsul e aici.
‎Ce fac cu asta?
‎Ține-o! E important.
‎FĂRĂ DREPTATE
‎Fără dreptate.
‎POSTURI RELEVANTE ‎DREPTATEA NU EXISTĂ…
‎Sofía…
‎Sofía.
‎Sofía, ești bine?
‎Ai ajuns.
‎Te-am găsit.
‎Așa se pare.
‎Cum naiba?
‎Bruno…
‎Așteaptă.
‎Un mesaj. De la el.
‎Ticălosul ăla e creierul?
‎A fost. Nu mai este.
‎Îți explic mai târziu.
‎Cum naiba ieșim de-aici?
‎Ești singurul care știe că sunt aici.
‎Așteaptă până vine Bruno sau caută ajutor.
‎- Haide! ‎- Doar că…
‎Ăla mă urăște. Glumești!
‎Atunci trebuie să găsim o cale de scăpare.
‎Nu știu ce vor, dar prefer să nu aflu.
‎UCIGAȘII
‎Nu. Citește asta.
‎L-am întrebat de Nona,
‎a spus că a fost grozav ‎și vorbim mai târziu. Nu e Raúl.
‎Nu-mi pasă. Deja a recunoscut ‎că el ne-a făcut-o.
‎O vei păți și tu…
‎- Am pățit-o deja. ‎- Deci, știi cum e.
‎- Haide! ‎- Pablo, dragule.
‎Lasă-l în pace, te rog.
‎Uită-te la el, i-a fost greu.
‎- Nu mă mir că e așa. ‎- N-ai învățat nimic.
‎Eu nu mănânc asta.
‎Mor de foame, Sofía.
‎Dacă au pus ceva în ea?
‎- Ne-ar fi otrăvit deja. ‎- Nu, Raúl.
‎Ce scârbos! E plină de mizerie.
‎Nu mă ajuți, nu?
‎Nu știi să te prefaci.
‎Ajută-mă!
‎Nu.
‎Ești murdar.
‎Știi…
‎Ți-am mulțumit ‎că ai încercat să mă salvezi?
‎Știi că mă atrag misterele.
‎N-oi ști eu să mă prefac,
‎dar nici tu nu știi ascunde ‎că ții la mine.
‎Îmi pare rău, Sofía.
‎Dacă n-aș fi făcut pe hackerul, ‎nu s-ar fi întâmplat nimic.
‎Deci e vina mea, nu?
‎N-am fost eu inspirația ta?
‎Trebuia să te invit la cafea și atât.
‎Da.
‎Dar lucrurile ușoare nu merită efortul.
‎Cred că știu cum să ieșim de aici.
‎Dar trebuie să faci un efort, da?
‎N-ați învățat nimic. Incredibil.
‎Frate, te cred.
‎Sofía mi-a spus că Raúl are probleme.
‎- Nu răspunde. ‎- Evident. Tocmai v-ați despărțit.
‎Bineînțeles că Sofia dispare ‎după ce ne-a expus.
‎A făcut-o fiindcă n-a avut de ales.
‎Da?
‎E Sofía.
‎NU POT SĂ VORBESC ACUM.
‎Nu poate vorbi acum.
‎Vedeți? Nu avem de ce să ne facem griji.
‎Du-te și vezi ce e.
‎„Vorbim mai târziu, iubire”. ‎Nu pare Sofía, jur.
‎Nu mi-a spus niciodată „iubire”, ‎și n-ar face-o nici acum.
‎Ajută-mă, te rog! Ajută-ne!
‎Ajutor!
‎Nu mai respiră. Ceva nu e în regulă.
‎Ce naiba, omule?
‎Futu-i!
‎Ori asta, ori Sofía și Raúl ‎râd de noi ca de obicei.
‎Sofía…
‎De ce ar face-o? Ești prea sceptic.
‎Nu, omule.
‎Nu-i cunoști?
‎Nu, dă-mi drumul!
‎- Nu, te rog! ‎- Nu se poate. Sofía!
‎- Dă-mi drumul! ‎- Repede!
‎Te rog, nu!
‎- Încetați! ‎- Las-o!
‎- Nu. ‎- Nu fi așa.
‎- Haide! ‎- Dați-mi drumul!
‎- Încetați! ‎- Futu-i!
‎Dați-mi drumul!
‎E un dur.
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Hai!
‎Nu știu.
‎Fă-o!
‎Nu. Calmează-te.
‎Ușor.
‎Deschid eu.
‎Mereu vă enervați.
‎Sunteți supărați.
‎- Ce cauți aici? ‎- Eu i-am spus să vină.
‎Știu că nu mă suportați ‎și că am dat-o în bară. Știu.
‎Dacă v-aș spune ‎că i-am găsit pe ăia care ne-o trag?
‎Ce?
‎Sofía avea dreptate. ‎Mai era ceva în rucsacul puștiului.
‎Părea să fie un desen cu logoul, ‎dar nu e. E un cod QR.
‎Care te duce la un forum.
‎Haide!
‎Nu! Calmează-te.
‎Nu…
‎Calmează-te.
‎Nu.
‎Gata! Îmi pare rău.
‎- Nu scapi data viitoare. ‎- Să te ia dracu'!
‎Ești bine?
‎Uită-te cu atenție. ‎Trebuie să spună unde-i țin.
‎Nu spun. Asta e problema.
‎Sunt atât de mulți!
‎- Trebuie să chemăm poliția. ‎- Da, ca să ne aresteze. Nu?
‎- Poliția din Mexic? Pe bune? ‎- Nu putem.
‎Nu vă uitați așa. Încerc să ajut.
‎- Vă rog. ‎- Nu avem timp.
‎Scrie că peste o oră postează clipurile.
‎- Clipurile? ‎- Unde?
‎Ce clipuri?
‎La absolvire?
‎Clipul lui Quintanilla.
‎- Cu moartea Susanei. ‎- Clipuri? La plural?
‎- Nu! ‎- Ba da!
‎- Ce clipuri? ‎- Scrie că sunt în zona neagră.
‎@_toatesecreteletale_ ‎mi-a cerut să aduc o mască
‎în locul ăla oribil. ‎Avea o ștampilă cu fața asta. Una galbenă.
‎Galbenă.
‎- Zona galbenă. ‎- Bine.
‎Logic.
‎Da, sunt câteva zone aici. ‎Verde, gri, roșu.
‎Și negru.
‎Sunt acolo.
‎Scuze.
‎Nu te mișca.
‎Ți-am luat niște muci.
‎Voiam să știu câți sunt aici. ‎I-am văzut pe cei trei.
‎Haide!
‎M-au bătut pentru asta?
‎Știi ce e o cameră de evadare?
‎Ca alea în care ai fost cu Williams?
‎Da.
‎Toate au videocamere.
‎Cu unghiuri moarte.
‎Nu contează ce nu văd, contează poziția.
‎Arată mereu spre indicii.
‎Da, Sofía, ‎dar asta nu e cameră de evadare.
‎Aici nu sunt indicii.
‎Nu.
‎Dar e ceva ce contează pentru ei.
‎Nu putem merge toți după Sofía și Raúl.
‎Cineva să meargă la absolvire ‎ca să nu pună clipul.
‎Mă duc s-o caut pe Sofía.
‎- Da, și eu. ‎- Mă duc la absolvire.
‎Mă duc după Raúl. N-am ce căuta la școală.
‎Mă duc cu ei.
‎Sunt oricum îmbrăcată elegant, nu?
‎- Bine. Chemăm un taxi? ‎- Da.
‎- Să vă distrați, da? ‎- Mulțumesc.
‎Bună seara, Darío. Totul e bine?
‎Bună seara!
‎Aici! Bun venit familiilor!
‎Doamnă, mă bucur să vă văd. Ce faceți?
‎- Lulú! ‎- Dle.
‎- Unde sunt Javier, Sofía și copiii? ‎- Nu știu.
‎- Bine. Dacă-i vezi, spune-mi. ‎- Da.
‎Bună seara! Ce faceți?
‎E prima dată în trei ani ‎când te văd la patru ace.
‎Bravo!
‎Mă întorc imediat.
‎Cred că ne-au pus împreună.
‎Da.
‎Arăți bine.
‎Mersi. Și tu.
‎Bună seara! Ce faceți?
‎Te-ai hotărât?
‎Grozav. Felicitări!
‎Bună seara! Bună!
‎Bună!
‎Ce faci?
‎Bine. Tu?
‎Bine.
‎Ai găsit o facultate?
‎Ei bine, nu. E OK.
‎Dar…
‎Unde e Sofía?
‎Nu știu. Nu a ajuns încă.
‎Păi…
‎Are de ținut discursul.
‎Nu ți-a spus?
‎Nu.
‎Colegii ei au ales-o ‎cea mai populară elevă
‎și am lucrat cu ea la discurs.
‎- Serios? ‎- Da! Nu ți-a spus?
‎Nu.
‎Știi că nu e foarte vorbăreață.
‎Poate a vrut să-mi facă o surpriză.
‎- Pe care am stricat-o. ‎- Posibil.
‎- Arăți bine. ‎- Și tu.
‎- Bună seara! ‎- Bună!
‎- Quintana. ‎- Quintanilla.
‎L-ai văzut pe Javier?
‎Nu.
‎- Scuză-mă. ‎- Nici Sofía nu e?
‎- Or fi împreună. ‎- Nu e nimeni?
‎Nu, ia loc.
‎- Uite. ‎- Da.
‎Javi, Quintanilla…
‎- Nu-i răspunde. ‎- Răspunde-i!
‎- Ce-o să facă? ‎- Să nu-și facă griji!
‎Destul! Tăceți!
‎- Nu. ‎- Alo?
‎Unde ești?
‎În mașină.
‎Haideți odată!
‎Știi ce? Dă-mi-o pe Sofía.
‎Nu.
‎Nu poți vorbi cu Sofía.
‎Spune-mi mie și îi transmit eu.
‎Bine, spune-i să nu-și facă griji. ‎E normal să ai emoții.
‎Vorbitul în public îi agită pe oameni.
‎Nu e chiar asta, Quintanilla.
‎Deci? Veniți aici. E târziu.
‎- Taci! ‎- Quintanilla, nu-ți face griji. Bine?
‎Sofi a avut o mică problemă, ‎dar o rezolvăm, da?
‎Mai durează. Apropo, sunt Natalia.
‎Bună, Nat! Ce faci?
‎Spune-mi, Sofía e bine?
‎- Da, e foarte bine. ‎- Da.
‎Voi încerca să amân cât de mult pot.
‎Dar veniți aici. Bine?
‎Pa!
‎De ce ai răspuns? Acum va pune întrebări.
‎- Taci! ‎- Omule.
‎Rosita.
‎- Bună! ‎- Ce mai faci?
‎Am nevoie de o favoare. ‎Mai degrabă, un cadou.
‎Ne faci plăcerea să spui câteva cuvinte?
‎- Nici vorbă. ‎- Rosita.
‎Colegii mei ți-au cerut asta?
‎- Da! ‎- Sigur că da.
‎- Rosa… ‎- Natalia avea dreptate.
‎- A fost vina idiotului de Dario. ‎- Limbajul, Rosita.
‎Fă-mi o favoare. ‎Nu fi vulgară și vorbește cât mai lent.
‎- Bine. ‎- Da? Îți spun eu când.
‎Mulțumesc.
‎Noroc!
‎Ernesto, schimbare de planuri, bine?
‎- Va vorbi Rosita, apoi filmul. ‎- Bine.
‎- Înțelegi? Rosita, apoi filmul. ‎- Super.
‎- Bine. ‎- Ce e cu Rosita?
‎Nimic. Va vorbi Rosita, ‎apoi pun filmul ăsta.
‎Vin cu tine.
‎Bine, în regulă. Grozav.
‎Părinți, familii, elevii noștri,
‎pe care-i iubesc și-mi va fi dor de ei,
‎vreau să vă urez bun venit ‎la absolvirea Școlii Naționale.
‎Aplauze pentru toți!
‎Nenorocitul! Vor să scape. Repede!
‎La naiba!
‎Cum dracu' au urcat acolo?
‎Uite-i! Nu!
‎Scapă! Deschide!
‎- Hai, omule. ‎- Nu se poate!
‎Grăbește-te!
‎Scrie că aici e.
‎Stinge farurile.
‎Nu e nimeni aici.
‎- Unde naiba e? ‎- Da, acolo.
‎- Nu știu. ‎- Uite!
‎Asta era în bar cu prietena ei ‎în noaptea accidentului.
‎- Nu cred! ‎- Ba da! Uite!
‎Își pune masca pe care am adus-o.
‎- Ar putea fi înăuntru? ‎- Așa cred.
‎- Haideți! ‎- Nu știm câți sunt.
‎Javi, ai grijă.
‎Fugi!
‎Fugi! Haide!
‎Stai, Raúl!
‎- Nu avem timp! Haide! ‎- Telefonul tău. Sună pe cineva.
‎- Au scos cartela. Futu-i! ‎- Au luat-o.
‎Ce-i asta? Să mergem!
‎Fugi!
‎Aici. Pe aici am intrat.
‎- Ascultă. ‎- Ce se aude?
‎Ajutor! Scoateți-mă de aici.
‎- Sofía, e El Güero. ‎- El Güero.
‎Güero.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Sofía? Raúl? Ce căutați aici?
‎Ce cauți aici?
‎Eram acasă. ‎Am primit cadou o sticlă de tequila
‎și m-am trezit aici.
‎Dar voi?
‎- Și eu. ‎- Da.
‎O fi vreun idiot care face farse proaste.
‎Da. Dar trebuie să ieșim de aici.
‎E periculos și nu avem mult timp.
‎- Tocurile tale! ‎- Nu-i poți auzi.
‎Nu e nimeni aici.
‎Nu e nimeni aici. OK.
‎Trebuie să intrăm. Sofía are nevoie ‎de noi. Ne trebuie ajutor.
‎De la cine? De la cei cu măști?
‎- Nu. ‎- O să mă cațăr.
‎- Te cațeri? ‎- Da.
‎- Serios, Gerardo? ‎- Uite, idiotule!
‎- Gerardo, nu. O să cazi. ‎- Vă arăt că nu.
‎- Gerardo, dă-te jos. ‎- Da, mamă.
‎- Pablo, dă-l jos. ‎- Mișcă!
‎- Te vei răni. ‎- Stați!
‎Doamne!
‎Ce naiba?
‎- Javi. ‎- Ești un cretin.
‎- Ești bine? ‎- Da!
‎Ești nebun.
‎- Dar a funcționat. ‎- Nu-ți pasă de mașini, nu-i așa?
‎- Sunt ale tatălui meu. ‎- Da.
‎- Mergem? ‎- Eu rămân.
‎- Ce? ‎- Mă asigur să nu vină nimeni.
‎- Natalia, mergem împreună. ‎- Nu, serios. Rămân.
‎Te descurci?
‎Da. Tu?
‎Pe bune?
‎Haide!
‎- Javi, nu avem timp. Hai! ‎- Ai grijă, bine?
‎- Ajunge! ‎- Scuze.
‎- Vii sau nu? ‎- Da.
‎Ai grijă.
‎- Era pe partea asta. ‎- Nu.
‎- Calmează-te. ‎- Ieșirea e aici.
‎Trebuie să mergem. Te rog.
‎Sofia, uite numele noastre.
‎Güero, să mergem.
‎N-ar trebui să fim aici.
‎E foarte periculos. Nu?
‎- Da? ‎- Güero, nu avem timp.
‎- Haide! ‎- Trebuie să mergem.
‎Ascultați-mă.
‎Cine face farsa asta va plăti.
‎Am învățat un lucru: ‎alții te storc de energie.
‎Iubiți-vă pe voi! Nu conformității!
‎Trăiască libertatea și Școala Națională!
‎Să-l ia naiba pe Darío!
‎Drace! Rosita te-a fript.
‎Copii! Vă rog…
‎- A fost jalnic. ‎- A fost.
‎- De ce ea? ‎- Scuză-mă o clipă.
‎- Nu-i pasă. ‎- Nu știu de ce am ieșit cu ea.
‎O secundă.
‎Ernesto, clipul. Ai uitat?
‎Rosita, apoi clipul. Pune clipul.
‎Mai știi ce ne-am înțeles? ‎Nu fi moale, Quintanilla.
‎Nu știu. Îmi pare rău.
‎Nu știi? Cine e responsabil?
‎- Eu. ‎- Deci…
‎- Dna director, un pahar? ‎- Nu vreau. Bea tu.
‎Poftim.
‎Nu trebuie să-l pui?
‎În ce prostie ne-am băgat!
‎Sper să n-o dau în bară.
‎Să vedem clipul, a ieșit bine.
‎- Güero, nu merită. ‎- Să aflăm cine e…
‎Raúl…
‎Școala Națională. Loialitate și spirit.
‎- ‎Căutăm adevărul. ‎- ‎Ador…
‎200.000 de pesos.
‎Ador școala asta ‎și persoana care sunt datorită ei.
‎Am descoperit teatrul.
‎M-au primit când am venit din Columbia.
‎Toți colegii mei erau foarte prietenoși, ‎la fel și profesorii.
‎A fost minunat, mi-au făcut un tur. ‎N-au fost probleme.
‎Câți piloți au ieșit de aici?
‎Asta e altă introducere.
‎Fotbalul e grozav.
‎Super.
‎MOARTE
‎- Acum am dat-o în bară. ‎- Ce e asta?
‎- Nu ăsta e clipul. ‎- Nu.
‎- Stai! ‎- Oprește clipul.
‎Ne-am înțeles…
‎Vreau ca Școala Națională să fie mândră.
‎- Unde? ‎- Uite!
‎Haide!
‎- Ce faceți? ‎- Opriți!
‎- Ești surd? ‎- Stai!
‎Ce faci?
‎- Uite! ‎- Ce naiba?
‎Ce naiba?
‎Nu!
‎- Futu-i! De ce ai făcut asta? ‎- Credeam că suntem prieteni.
‎ȘCOALĂ PERFORMANTĂ: ‎DNA DIRECTOR SE SINUCIDE
‎Nu a fost sinucidere. ‎Au ucis-o și i-au ascuns cadavrul.
‎Abia aștept să fiu ‎în fața unui public real.
‎- Au ucis-o. ‎- O să-mi fie dor de Școala Națională.
‎Au ucis-o.
‎Dreptul e…
‎asemănător cercetării.
‎Au ucis-o.
‎Am crescut aici.
‎Sunt fericit.
‎Güero, ascultă. Nu este ce pare a fi, da?
‎- Există o explicație. ‎- ‎Nu a fost sinucidere.
‎Au ucis -o.
‎Au ucis-o.
‎- Vor să ne supere. ‎- Privește-mă!
‎- Trebuie să ieșim de-aici! ‎- Uită-te la mine!
‎- A fost un accident. ‎- Ce-ați făcut?
‎- Calmează-te. ‎- Nu am făcut nimic.
‎- Un accident? ‎- Da!
‎- Să mergem! ‎- Ascultați!
‎Ce fel de accident? Ce accident?
‎Ce i-ați făcut soției mele? ‎De ce m-ați mințit?
‎Lasă naibii bâta jos!
‎- Ascultă-mă! ‎- Ce i-ați făcut soției mele?
‎Calmează-te! Fugi!
‎Nenorociților!
‎Opriți-vă!
‎O să scape, omule!
‎La naiba!
‎- Laptopul meu a murit. ‎- Quintanilla, nu mă întrerupe.
‎- Ce faceți? ‎- Elvira, îți explicăm.
‎- Răspundeți-mi acum. ‎- Alex.
‎- Ne trebuie… ‎- Nu-mi pasă. Acum.
‎E vina mea. Eu am fost.
‎Voiam să fac un clip amuzant. ‎Îmi asum toată răspunderea.
‎Nu. E vina mea. ‎Am vrut să fac o farsă, dar n-a ieșit.
‎Ce?
‎- Nu. E vina mea. ‎- Ba nu.
‎- Da. ‎- E vina noastră.
‎Amândoi am făcut-o.
‎Te rog.
‎O clipă.
‎Dnă director, ‎părinții întreabă ce s-a întâmplat.
‎Luați-vă gândul de la diplome.
‎Rezolvă tu asta. Fă-te util.
‎Da. Lulú, adu-mi un laptop.
‎- Da, dle. ‎- Ernesto, dă-mi clipul.
‎Clipul meu.
‎Nu vei absolvi.
‎- Ești bine? ‎- Da. Tu?
‎Da.
‎Mersi, omule.
‎Suntem prieteni, nu?
‎O să le treacă.
‎- Da. ‎- Fumăm ceva?
‎Sigur!
‎Fugi!
‎- Vă omor! ‎- Fugi! Nenorocitul.
‎- Opriți-vă, nenorociților! ‎- Fugi!
‎Fugi!
‎Sofía! Pe aici!
‎Azi veți muri!
‎JAVI, TE CAUTĂ.
‎SUNT MULȚI!
‎Gerry!
‎Güero?
‎Ce faci aici?
‎Ești bine?
‎Fugi!
‎- Trebuie să găsim ieșirea. ‎- Nu.
‎- Sofía, e un labirint. ‎- Haide!
‎Vreau să vă prezint invitatul de onoare.
‎Cineva care a venit ‎să ne vorbească despre succes.
‎Aplauze pentru Damián Williams!
‎Scuză-mă.
‎Uite… Nu trebuie să faceți asta, da?
‎Nu vom spune nimănui că sunteți aici.
‎Dați-ne drumul și gata.
‎Nu vă putem da drumul.
‎E o onoare să fiu aici cu voi ‎în seara asta.
‎Javi știe cât de mult ‎prețuiesc școala asta.
‎- ‎Și valorile ei… ‎- Oprește-te, Güero.
‎- Güero! ‎- Calmează-te!
‎Güero, oprește-te!
‎Güero, calmează-te! Încetează!
‎Facem așa…
‎Dă-i ei drumul.
‎E prea târziu acum.
‎Cum adică „prea târziu”?
‎Singurul secret al succesului
‎sunt toate sacrificiile pe care le faci.
‎Ajunge! M-ați mințit!
‎Mai mințit.
‎Și niciodată…
‎să nu lași pe nimeni ‎să se pună între tine…
‎și visurile tale.
‎Bravo!
‎L-am omorât?
‎Mulțumesc.
‎Cine dracu' sunteți? ‎De la Școala Națională?
‎Ce dracu' vreți?
‎Raúl…
‎Răspunde, nemernicule!
‎Nu, oprește-te, te rog.
‎- Regulile sunt reguli. ‎- Fă-o!
‎VEI AVEA NECAZURI!
‎Nu te pot lăsa să pleci.
‎NU-I LĂSAȚI! VĂ ORDON!
‎PRINDEȚI-I! ALTFEL, O PĂȚIȚI!
‎Urmați ordine.
‎Cine vă dă ordine?
‎- Cine vă spune ce să faceți? ‎ - Sofía…
‎Serios.
‎Voi nu sunteți psihopați.
‎Sunteți copii.
‎Ați fost șantajați.
‎Exact ca noi.
‎Sunteți niște pioni.
‎Mă înșel?
‎La început, ne-am bătut joc ‎de postările tale.
‎Dar mișcarea a luat avânt.
‎- Sunt nebuni. ‎- Oprește-te!
‎E ușor să aprinzi un chibrit.
‎Problema e cum stingi focul.
‎M-a mințit.
‎A fost mereu în control.
‎Cine?
‎Bruno.
‎- Bruno? ‎- Da!
‎A zis să iau banii. ‎Trebuia să-i fac o ultimă favoare.
‎Să pui clipul.
‎Ce naiba se va întâmpla cu tine?
‎Nu știu.
‎- Ce? ‎- Jur că nu știu.
‎Ai pus clipul.
‎Despre ce vorbești?
‎Cine naiba e Bruno?
‎Tipul din umbră.
‎Ce faci? Ne vor dezvălui secretele.
‎Nu. Nimeni nu va dezvălui ‎secretele nimănui.
‎Regula e că nimeni nu-și arată fața, nu?
‎E ușor de rezolvat.
‎Scoateți-vă masca.
‎Scoateți-vă masca ‎și totul se termină. E ușor.
‎Bine.
‎Scoateți-vă masca.
‎Scoateți-vă masca și totul se termină. ‎Nu vor fi dezvăluite secretele nimănui.
‎Singurul care nu-și scoate masca ‎este nenorocitul care le-a tras-o la toți.
‎Nu, Bruno?
‎Dacă te apropii, ‎îți voi dezvălui secretele.
‎Voi dezvălui toate secretele voastre.
‎Duceți-vă naibii!
‎Cine vă credeți? Eu sunt la butoane.
‎Ești futut, idiotule!
‎- Mașina lui Javier. ‎- Sofía…
‎- Ce naiba? ‎- Ești bine?
‎- N-am nimic. Da!
‎Trebuie să plecăm, acum.
‎Ascultați-mă. Nu vă faceți griji, da?
‎Vă explic. Ce s-a întâmplat cu voi? ‎Unde e Güero?
‎- Natalia l-a lovit la cap. ‎- Ce?
‎- Puțin. ‎- Frate, arăți groaznic. Ești bine?
‎- Suntem bine. ‎- Da?
‎- Da, dar trebuie să plecăm. Repede. ‎- Unde?
‎Să facem ce trebuia să facem ‎de la început.
‎Fotbalul e grozav.
‎Evident, politica.
‎Sunt un lider foarte bun. ‎Cred că toată școala știe asta.
‎Ador școala asta
‎și persoana care sunt datorită ei.
‎ȘCOALA NAȚIONALĂ
‎Mulțumesc, Școala Națională.
‎Vă mulțumesc pentru un an grozav.
‎- Mulțumesc, Școala Națională. ‎- Mulțumesc.
‎Mulțumesc, Quintanilla. ‎Mulțumesc, Școala Națională.
‎Natalia, e bine? Sofía, ce s-a întâmplat‎?
‎- Ești bine? Sigur? ‎- Da!
‎…să țină discursul de încheiere. ‎Haide, Sofi!
‎Îți explic mai târziu. ‎Trebuie să țin discursul.
‎- De ce ai întârziat? ‎- O să afli în curând, tată.
‎Ar fi trebuit să împrumuți o rochie.
‎Cățea!
‎Acum câteva zile, îmi imaginam viitorul.
‎Mersul la facultate.
‎Să fac Dreptul ‎ca să-l scot pe tata din închisoare.
‎Mi-am imaginat ‎că voi citi aici un discurs plictisitor.
‎Că voi absolvi.
‎Poate într-o rochie frumoasă.
‎Un discurs despre un viitor
‎alături de cei pe care îi iubim.
‎De prietenii pe care ni i-am făcut ‎și care ne-au devenit familie.
‎Despre visurile noastre.
‎Lupta pentru a le împlini.
‎Tot ce va urma să trăim.
‎Maria!
‎María, dă-mi drumul! Stai!
‎Dar a fost o minciună.
‎Nu avem de ales.
‎Chiar dacă e greu.
‎Nu-ți poți construi viitorul ‎ignorându-ți trecutul.
‎Mă numesc Javier Williams.
‎Era miezul nopții. Cam pe-acolo.
‎Claudia, María și Susana s-au dus sus
‎cu banii luați dintr-un dulap.
‎Profesorul nostru era foarte agitat.
‎Deși ne-am dori să reparăm greșelile,
‎ele ne vor tot urmări ‎dacă nu le înfruntăm.
‎Fiindcă, la final…
‎tot ce ți se pune în cale ‎va deveni calea ta.
‎E mai bine decât să fugim de minciună.
‎E timpul să spunem adevărul.
‎Despre ce naiba vorbește?
‎Se uită lumea la tine, tată.
‎Acum cincisprezece luni,
‎pe acoperișul Școlii Naționale…
‎eu și prietenii mei am trăit o experiență ‎pe care am ținut-o ascunsă multă vreme.
‎Moartea dnei director Susana.
‎CÂTEVA LUNI MAI TÂRZIU
‎Acum, că spui asta,
‎sigur vei fi un jurnalist grozav, Sofía.
‎Cel mai bun.
‎Nu te mai băga în bucluc ‎de data asta, te rog. Da?
‎Nu promit nimic.
‎Mi-a fost dor de tine.
‎Și mie.
‎Javi, ce se întâmplă?
‎Vrei să spui ceva și nu știi cum. ‎De asta sunt aici.
‎- Nu-ți scapă nimic, nu? ‎- Nimic.
‎Dacă e vorba de Natalia, e OK. ‎Am văzut deja pozele de pe plajă.
‎Vă stă bine împreună.
‎Amândoi aveți fețe…
‎-… bine proporționate. ‎- Bine proporționate.
‎Exact.
‎Fiind cu Natalia, ‎m-am gândit la multe lucruri.
‎E unul pe care nu mi-l explic.
‎Care?
‎Natalia a zis că @_toatesecreteletale_ ‎a trimis-o să ne spioneze.
‎Dar dacă asta nu era intenția adevărată?
‎Dacă…
‎@_toatesecreteletale_ voia să ne despartă?
‎Cine și-ar dori asta mult de tot?
‎La petrecerea lui a pornit-o.
‎Bine ați venit!
‎Ne-a făcut să credem că a rămas fără bani.
‎- Ce e? ‎- Banii au fost trimiși într-un cont fals.
‎Și că era să-l calce mașina.
‎Să se excludă ca suspect.
‎Ne-a separat de tine. ‎Inclusiv pe tatăl tău.
‎Tu ai fost singura care l-a văzut ‎când a fost răpit.
‎Știa că nu vei avea odihnă
‎până nu vei găsi vinovatul.
‎Apoi, Bruno.
‎Unde e Raúl?
‎Ești singura care știe că sunt aici.
‎A conceput tot planul ‎ca tu să urmărești indiciile.
‎CINE A MUTAT CADAVRUL?
‎Știi că mă atrag misterele.
‎Raúl e @_toatesecreteletale_.
‎Nu s-a oprit niciodată.
‎A făcut-o ca să fie aproape de tine.
‎De ce faci fața asta?
‎Știai deja?
‎Sincer, teoriile tale ‎au rămas la fel de ciudate.
‎Javi…
‎Trebuie să plec.
‎Te iubesc mult.
‎Și eu te iubesc mult.
‎Așa să faci.
‎Foarte mult.
‎Cum a fost cu Javi?
‎Bine.
‎Ce avea atât de important să-ți spună?
‎Te las să ghicești.
‎Subtitrarea: Dan Butuza