‫כולנו נרוויח אם תודה באשמתך.‬
‫אני אהיה שם כדי לטפל בך,‬
‫לשמור עליך.‬
‫תבלה כמה שבועות בכלא.‬
‫חודש.‬
‫מה אני מציע בתמורה?‬
‫את בריאותה של אימך.‬
‫- שרה גוזמאן‬ ‫לוסייה זלדיבר -‬
‫ההקרבה שלך תציל את חייה של אימך.‬
‫עבודה טובה, דגיג.‬
‫כן!‬
‫זהו זה, דגיג!‬
‫מה שלומך?‬
‫קורים כאן הרבה דברים שהם כואבים בהרבה‬
‫מהמכות שהמניאקים האלה החטיפו לך.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫קרלוס סנצ'ז.‬
‫כמה זמן נתנו לך? לי נתנו 8 שנים.‬
‫נשארו לי 22.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫אני הפיה הטובה שלך, אלחנדרו גוזמאן.‬
‫יש חדשות?‬
‫מה השופט אמר?‬
‫הם הבטיחו לי חודשיים. עברו כמעט שמונה.‬
‫התיק שלך לא פשוט. יש לי מעט ראיות לטובתך.‬
‫ססאר לסקאנו אמר‬ ‫שזה ייקח חודשיים לכל היותר.‬
‫הוא הבטיח לי.‬
‫אימא שלי לבדה שם.‬
‫היא אפילו לא יכולה לבקר‬ ‫כי מצבה מחמיר מיום ליום.‬
‫לא סיפרו לך?‬
‫אימא שלך נפטרה בחודש שעבר.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫הבאתי לך את זה, אני חושבת שזה יעזור לך.‬
‫עשר-ארבע.‬
‫תודה.‬
‫נו?‬
‫כמה זמן הם יחזיקו אותך כאן?‬
‫אין לי מושג.‬
‫הם יודעים שאני אסיר לשעבר,‬ ‫אז הם יעשו איתי מה שהם רוצים.‬
‫אני אדבר איתם.‬ ‫-לא.‬
‫מה? אלכס! אבל… ‬ ‫-אל תתערבי.‬
‫אני לא רוצה שתדברי איתם.‬
‫אני רק רוצה לעזור.‬
‫הם פגעו בך?‬
‫הם הלכו ישר לאורטגה.‬
‫אני נשבעת שלא עשיתי כלום. אני נשבעת.‬
‫רק הלכתי למשרד של אבא שלי‬ ‫וחיפשתי את רואה החשבון.‬
‫רק ניסיתי לדבר איתו. זה הכול.‬
‫הם לא יעשו לך כלום, בכל מקרה.‬
‫באמת?‬
‫איך את כל כך בטוחה?‬
‫כי אני אהיה ביטוח החיים שלך.‬
‫כל עוד אני איתך, המשפחה שלי לא תפגע בך.‬
‫אני נחושה בדעתי.‬
‫אני כל כך שמחה שחזרת הביתה מוקדם.‬ ‫אני ישנה לבד כבר יותר מדי זמן.‬
‫אני ישנה לבד כל כך הרבה ימים.‬
‫ואני מבינה… ‬
‫הקזינו, הלקוחות, המקום החדש.‬
‫לעזאזל עם החרא הזה, מריאנה!‬ ‫-תמשיך!‬
‫בבקשה תמשיך, ססאר.‬
‫את מתכוונת לבקש מהכומר… ‬
‫רשות לזיין אותי?‬ ‫-אני אוריד את זה.‬
‫את רוצה שאהיה אשם בכך שתלכי לגיהנום?‬
‫לא.‬ ‫-ססאר, אל תפסיק.‬
‫הצילו.‬
‫אני זקוקה לעזרה.‬
‫אתה בסדר, יקירי?‬
‫כן.‬
‫לא אכלת, ברונו.‬
‫תספר לי מה קרה?‬
‫ילדה מבית הספר.‬
‫לילה טוב, אימא.‬
‫עוד פעם אחת, קדימה.‬
‫תעשה את זה, עוד אחד.‬
‫נהדר. טוב מאוד, תנוח.‬
‫רק במשך דקה אחת.‬ ‫-רק דקה?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מה נשמע?‬
‫אני שמח שאת כאן. בואי.‬
‫אני רוצה להכיר לך‬ ‫את התלמיד הכי ממושמע שלי,‬
‫רודולפו לסקאנו. זאת אחותי, שרה.‬
‫נעים להכיר אותך, אני שרה.‬ ‫-גם לי, אני רודולפו.‬
‫שרה, נעים להכיר.‬
‫תגיעי לעיתים קרובות יותר, אני מניח?‬
‫את מתחילה היום?‬ ‫-כן.‬
‫נכון?‬ ‫-כן, היא מתחילה היום.‬
‫נתאמן ביחד.‬
‫למי סיפרת?‬ ‫-מה הבעיה שלך?‬
‫עזוב אותי!‬
‫למי סיפרת על הרגשות שלי לאחיך?‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫את לא תגידי כלום.‬
‫את שומעת אותי? את לא תגידי כלום.‬
‫שלום.‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫רוצה לצאת לרכיבה?‬
‫תקשיבי.‬
‫אני לא רוצה לעשות משהו‬ ‫בניגוד לרצונך, בסדר?‬
‫אתה מפחד שאבא שלך ירביץ לך כי אתה מתרומם?‬
‫למה לעזאזל אכפת לך? אלה חיי הפרטיים.‬
‫אכפת לי כי אלכס הוא אחי.‬
‫אף אחד לא מתלונן כשאת שוכבת עם אחי.‬
‫זה בסדר, נכון?‬ ‫זה בגלל שאנחנו גברים. נכון, כלבה?‬
‫אבל…‬
‫רודולפו…?‬ ‫-רק לרכיבה.‬
‫את יכולה לספר לו אם את רוצה.‬
‫אבל את גם יכולה לשתוק.‬
‫וליהנות איתי.‬
‫ההחלטה בידך.‬
‫עכשיו נדפקת, אידיוט.‬
‫שרה!‬
‫רודולפו מחפש אותך.‬
‫הכול בסדר, אלרוי?‬
‫הכול בסדר, מר ססאר.‬
‫נהיה איתך בקשר.‬
‫אתה יכול ללכת עכשיו.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫אלכס.‬
‫קדימה, תירגע.‬
‫זה בסדר. הם לא הטרידו אותך‬ ‫תודות לעד הראייה שראה הכול.‬
‫אתה יכול להירגע.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫- חשבתי על זה הרבה -‬
‫- ואז קיבלתי החלטה -‬
‫- סיפרתי לאלרוי הכול -‬
‫- זה לא היה קל, אבל הייתי צריך לספר לו -‬
‫- נשלח -‬
‫- בלתי ידוע -‬
‫- אוניברסיטת מדריד -‬
‫- תואר שני, מכתב קבלה -‬
‫- תחילת שנת הלימודים, התלמיד נרשם -‬
‫תגיד לי שזה היית אתה.‬
‫תודה בזה, ונהיה בשוויון.‬
‫אתה מתכוון לבוא כל יום לכסח אותי?‬
‫אני צריך לדעת אם זה היית אתה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫מישהו נעל אותי בסאונה.‬
‫והעלה את הטמפרטורה.‬
‫למה אתה חושב שזה היה אלכס?‬
‫ותשאיר את תגובת האח הגדול לעצמך, בבקשה.‬
‫זה לא הייתי אני.‬
‫אלכס היה איתי רוב היום אתמול.‬
‫הוא לא הלך לקזינו.‬
‫כמה זמן אתם…?‬
‫אבא יודע?‬ ‫-לא.‬
‫הוא לא צריך לדעת.‬
‫מישהו רוצה לפגוע בך.‬
‫קודם הם מאשימים אותך‬ ‫במותה של אחותי, ועכשיו זה.‬
‫זה לא צירוף מקרים.‬
‫הדבר הזה שאתם עושים… ‬
‫זה לא יסתיים בטוב.‬
‫היכנסי.‬
‫וואו! אתה צוחק, אחי.‬
‫איזה בית מגניב!‬
‫כלומר, איך יכולת שלא?‬
‫להומואים יש טעם מושלם.‬
‫לורנזו הוא זה שעיצב.‬
‫מלצרית?‬
‫עוזרת בסוכנות ליהוק? מניקוריסטית?‬
‫אני קצת לחוצה.‬
‫אשת תחזוקה. אשת מכירות. כל כך הרבה עבודות!‬
‫למה כל כך הרבה מקצועות?‬
‫ובכן, אני אשת אשכולות.‬
‫זו לא אשמתי שכולם תמיד מפטרים אותי.‬
‫אנשים הם קצת…‬ ‫-את מעוניינת בעבודה?‬
‫כן, אני מאוד מעוניינת.‬
‫אבל אני רוצה עבודה‬ ‫שתגרום ללב שלי להיות מרוצה.‬
‫שתמלא…‬ ‫-אם אציע לך חלטורה‬
‫שהיא חשובה מאוד… ‬
‫כמו שאת אומרת.‬
‫משהו שימלא אותך, שיגשים את ייעודך.‬
‫מה היית אומרת?‬
‫הייתי מקבלת את זה‬ ‫ומקדישה לכך את גופי ונשמתי.‬
‫הייתי מאושרת. והייתי נהנית מזה כל כך.‬
‫לורנזו ואני רוצים להציע לך‬
‫את העבודה שאולי תהיה החשובה בחייך… ‬
‫ובחיינו.‬
‫אני אקבל אותה!‬
‫אבל עדיין לא סיפרנו לך מהי.‬
‫בסדר.‬
‫את מפחדת ממחטים, טיפשה?‬
‫לא.‬ ‫-מהשמנה?‬
‫ברור שלא!‬
‫מללדת תינוק?‬
‫תרצי לשאת את הילד שלנו ברחם שלך?‬
‫לורנזו ואני רוצים להיות הורים, קלרה.‬
‫ולשם כך,‬
‫אנחנו מחפשים אם פונדקאית שתעזור לנו.‬
‫את בעניין?‬
‫אני? בשביל…?‬
‫לא! זה אמיתי?‬
‫כמובן, אעשה את זה.‬ ‫-זהירות על הכוסות.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫תודה!‬
‫תודה, כמובן שאעשה את זה!‬
‫זה הדבר הכי יפה שמישהו אי פעם ביקש ממני.‬
‫כמובן שאעשה זאת.‬ ‫-שיהיה ברור.‬
‫זה לא בחינם. אנחנו נשלם לך.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו חייבים להסכים על מחיר.‬
‫טוב, זה בסדר.‬
‫אבל אתם יודעים מה החלק הכי טוב בכל זה?‬
‫זה שאתה, אתה ואני… ‬
‫נהיה משפחה מעתה והלאה.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫משפחה!‬
‫תשמיע את זה שוב, בבקשה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫נו? זה נראה מגניב.‬
‫אנחנו הקזינו הכי טוב במקסיקו.‬
‫חורחה אורטגה מת.‬
‫הוא נפגע ממכונית אתמול בלילה.‬
‫אני מתערב שהוא היה שיכור.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫העניין הוא שהוא מת.‬ ‫ואנחנו זקוקים בדחיפות לרואה חשבון חדש.‬
‫אני בטוח שיש לך רעיון למחליף.‬
‫מה הנוהל להערב?‬
‫כשהאורחים יגיעו, נשאיר אותם בלובי.‬
‫בזמן הזה, תיפגש עם התקשורת.‬
‫תקבל אותם, תשוחח איתם…‬
‫אני רוצה שהבנות יהיו מוכנות.‬
‫ססאר,‬
‫לא נוכל לקחת את הסיכון הזה.‬
‫אתה מכיר את הלקוחות… ‬
‫אתה אומר לי איך לנהל את העסק שלי?‬
‫אני רוצה שהן יהיו מדליקות מתמיד.‬
‫נסגור המון עסקאות הלילה.‬
‫מר אלרוי.‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫זו החשבונית של הפרחים ללוויה של מר חורחה.‬
‫תחתום לי על זה?‬
‫אני עדיין לא מאמינה.‬
‫זה היה כל כך… לא צפוי.‬
‫כזה מוות חסר טעם.‬
‫אלרוי, בדקת במצלמות?‬
‫אלרוי, המצלמות. מה שביקשתי ממך לעשות.‬
‫הסאונה.‬ ‫-הן לא עבדו.‬
‫איך זה שהן לא עבדו?‬
‫זאת האחריות היחידה שיש לך‬ ‫בחיים הארורים שלך!‬
‫אקח אותן לתיקון.‬
‫מישהו ניסה להרוג אותי,‬ ‫ובגללך אני לא אדע מי זה היה.‬
‫אני לא יודע מה אימא שלי ראתה בך.‬
‫תסתכל לי בעיניים.‬
‫רחמים.‬
‫זה מה שזה היה.‬
‫רחמים.‬
‫ותתקלח, אתה מסריח.‬
‫את יכולה לבטוח בי, שרה.‬
‫מה קורה בינך לבין מר ססאר?‬
‫בואי נחכה עוד שנה.‬ ‫-לא.‬
‫עליך לעשות את כל הבדיקות… ‬
‫די, סופיה. איזה תזמון גרוע!‬
‫היום? באמת?‬
‫אני רוצה שיהיה לנו ילד ביחד, מותק.‬
‫רציתי את זה מאז היום שהתחתנו.‬
‫אולי הבעיה אצלך.‬
‫כמובן, יש לי בעיה.‬
‫זה תמיד אני, נכון?‬ ‫-אל תשחק את הקורבן.‬
‫תתמודד עם העניין הזה אחת ולתמיד.‬
‫תעשה ספירת זרע!‬
‫תעזור לי לגלות למה אני לא יכולה להרות.‬ ‫זה יותר מדי לבקש?‬
‫למה את כאן?‬
‫אחכה לך למטה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫אליסה אמרה לי שדיברת איתה על שרה.‬
‫אמרת שמישהו חיבל ברתמת המצנח?‬
‫מה אתה יודע שלא סיפרת לנו, אלרוי?‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כמובן, יקירי.‬
‫אני עוברת על כמה דברים עם אלרוי.‬
‫אל תדאג, זה הלילה שלך. צא ותצליח.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אל תשכח.‬
‫את כל מה שיש לך, אתה חייב לי.‬
‫- רויאל פרדייס מציג -‬
‫אני רואה שאתה לא רוצה להיות באירוע.‬
‫עזרת לי מספיק.‬
‫את לא חייבת לבוא איתי אם את לא רוצה.‬
‫אני ביטוח החיים שלך.‬
‫היי.‬
‫את מכירה בחורה בשם אימארה?‬
‫אימארה.‬
‫הדבר הראשון שאני צריך הוא‬ ‫מספר פרוטוקול האינטרנט של אבא שלך.‬
‫אני צריך לפרוץ למחשב שלו‬ ‫בעזרת כמה קודים בינאריים,‬
‫הנדסה הפוכה,‬ ‫ואז אקבל את כל המידע שאני צריך.‬
‫את לא סקרנית לגבי התוכנית שלי?‬
‫אמרתי לך שאני רוצה לגלות את האמת, נכון?‬
‫גם אם זה קשור למשפחה שלך?‬
‫במיוחד אם זה קשור למשפחה שלי.‬
‫התכוונת לספר לי שאת עוזבת למדריד?‬
‫ובכן…‬
‫מאיפה השגת את המידע הזה?‬
‫עכשיו את מבינה.‬
‫כן.‬
‫התקבלתי לתואר שני בנוירופסיכיאטריה‬
‫באוניברסיטה האוטונומית של מדריד.‬
‫מגניב!‬
‫- שומר קבצים ב-USB -‬
‫מתי את עוזבת?‬
‫בעוד שבועיים.‬
‫חשבתי שאמרת שאת נשארת.‬
‫- ההעברה בוצעה -‬
‫מוכן.‬
‫סיימת? זהו?‬
‫לא.‬
‫עוד לא סיימתי.‬
‫אסור לך לדבר עם האורחים.‬
‫אם הם ישאלו אותך משהו, שלח אותם אליי.‬
‫הבנת?‬ ‫-סליחה.‬
‫כמה פעמים אני צריך לומר את זה, למען השם?‬
‫לא.‬
‫טוב.‬
‫אחת, שלוש…‬
‫תשע.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫אני מציג בפניכם… את ססאר לסקאנו.‬ ‫-בראבו!‬
‫תודה.‬
‫תודה רבה!‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫איזה כבוד שאתם כאן‬
‫בערב כל כך חשוב למשפחת לסקאנו.‬
‫כולכם, ידידינו בתקשורת,‬
‫מילאתם תפקיד מכריע בהצלחת המיזמים שלנו.‬
‫לכן רצינו שתהיו הראשונים לחוות וליהנות‬
‫באולם המופעים החדש הזה‬
‫שיספק בידור,‬
‫קסם והנאה אינסופית,‬
‫לחיי הלילה של העיר שלנו.‬
‫כולכם יודעים שהרשמים הראשונים‬
‫לעולם לא נשכחים.‬
‫לכן דאגנו לכל פרט ופרט‬
‫מאז ההקמה. אני מאמין שמילים הן יותר מזה… ‬
‫מילים…‬ ‫-אמרתי לך לא להתקשר אליי.‬
‫עכשיו, הרשו לי לתת לכם הצצה.‬
‫כמה צילומים שבוודאי יהפכו לנקודות עניין‬
‫בעיר המופלאה שלנו. תיהנו מהם!‬
‫שלוש, שתיים, אחת…‬
‫בום!‬
‫ססאר, מה זה?‬
‫מה קרה? אורות!‬
‫מה קרה? תעצרו את הסרטון!‬
‫כבו את הסרטון.‬
‫מה זה?‬ ‫-אל תצלמו.‬
‫אל תצלמו.‬
‫עצרו את התמונות האלה. נא לא לצלם.‬
‫זה מספיק!‬ ‫-לא!‬
‫אלרוי!‬
‫לא!‬
‫לא. הירגע.‬
‫בסדר, אלרוי.‬
‫שתוק!‬
‫רודולפו!‬ ‫-תיזהר, רודולפו!‬
‫זה מוגזם.‬
‫אין יותר סודות, גברתי.‬
‫הירגע.‬ ‫-גם אתה, תשתוק!‬
‫אין יותר סודות.‬
‫תרגום כתוביות: יפעת גריצמן‬