Co tady děláš?
Jsem těhotná.
No a?
Je to vaše.
Je to tak.
S vaším synem jsem nespala.
Já s tebou taky ne.
Teď mě omluv, mám spoustu práce.
Chcete, abych to všechno řekla Rodolfovi?
Pověz mu to.
Bude to tvrzení proti tvrzení.
A co řeknu já, vždy platí.
Saro.
Můžu ti s něčím pomoct?
Uklidni se.
To bude dobrý.
Bude to peklo, až Rodolfo zjistí,
že jeho táta a já…
Sama to nezvládnu.
Jedno po druhém.
Jsi pořád dost rozrušená.
Přinesu ti něco teplýho k pití.
Chovej se jako doma.
ALENKA, ANGELINA, NANCY, FLOR…
Proč jsi to udělala?
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Sbohem.
Jak dlouho s námi bude Clara bydlet?
No, já nevím, jak dlouho bude potřebovat.
Devět měsíců, nebo 18 let?
- Máme schůzku. - Zdravím.
Lorenzo Rossi a José María Lazcano.
Moment.
Nevím přesně, jak dlouho zůstane.
- Pomáhá nám s odnošením našeho dítěte. - Přispívá k tomu.
Dobře, tak přispívá.
Navíc bydlí v příšerným bytě.
Takhle je to nejlepší.
Takže bude bydlet s námi.
Nejdřív si mýdlem a vodou umyjte ruce.
Pak tenhle kalíšek naplňte veškerým spermatem.
Nerozlijte to.
Je důležité, abychom o nic nepřišli.
Až skončíte, položte kalíšek sem.
Když to bude nutné, můžete použít časopisy nebo filmy.
Nebo svůj mobil. Tady je heslo na wifinu.
Dejte vědět, když bude něco potřeba.
Děkuju.
- Co je? - Pusť mě dovnitř, dělej!
- Co tady děláš? - Jak to myslíš?
Neblbni, nebo nás přistihnou.
- No a co? - Můžou nás vyhodit.
Něco ti povím.
Jestli spolu máme mít dítě,
mít ho s láskou je to nejmenší.
Jasný?
Nebudou nás diskriminovat, ne?
Jsi ve městě?
Jo, vrátil jsem se.
- Kde jsi? - V nemocnici.
Až budeš hotová, přijď ke mně.
Chybím ti?
Ano.
- Pojďte dál. - Dobře, uvidíme se pak.
Děkuju.
Potřebuje recept.
Seru na to!
Ježíš, zase.
Co chceš?
Ne, jsem v práci. Nemůžu!
Ne! Neopovažuj se chodit ke mně. Slyšíš?
Ne!
Nebyla jsi v práci?
Snad vidíš, ne?
- Takhle mě vítáš? - Co čekáš?
- Pořádně mě přivítej. - Pusť mě!
Ne!
Přestaň! Pusť mě! Nech mě bejt!
Proč?
Rozešla jsem se s tebou!
Víš, že bez tebe nemůžu bejt.
Podvedl jsi mě, debile.
- Byl jsem ožralej. - Jo, ožralej jsi mi zahnul.
To mi nedělej. Já bez tebe nemůžu bejt.
Chodíme spolu.
- Přestaň! - Pojď sem ke mně.
Přestaň!
Musím do práce.
- A kde děláš? - Daleko odsud. V jižní části.
- Odvezu tě, ať si promluvíme. - Jako fakt?
To si s tebou mám povídat na motorce?
Tak pojedeme autobusem!
No?
Vidíš, jaký mě nutíš dělat blbosti?
Ty tvoje scény.
Hele, klid!
Podívej, k čemu mě nutíš.
Pojď, holka. Už dlouho jsem neviděl tvůj zadeček.
Co je?
Co se děje?
Musím do práce.
Co tam kurva budeš dělat?
Rozhodovat se mezi dvěma koloušky, se kterýma chodím.
Už musím jít.
Tak vypadni.
Pohyb!
Elroyi.
Elroyi!
Elroyi, slyšíš mě?
To jsem já, Elisa.
Elroyi.
Musím vědět, co se stalo Flor Sánchezové.
Pracovala v kasinu.
Zemřela před 21 lety.
Úmrtní list uvádí jako příčinu smrti umlácení.
Měla nejméně tři zlomeniny lebky.
Říká ti to něco? Znal jsi ji?
Elroyi, co se stalo Flor?
Ne. Tohle ti nedovolím. Promiň.
Co se Flor přihodilo?
Sergio.
Co je s ním?
Co udělal? Elroyi.
Pojď dál.
Víš, jak dlouho tu tvrdnu jak idiot?
Něco se stalo.
K věci, zlato.
Potřebuju lásku.
Jsem těhotná.
Budeš dědeček.
Vždyť jsi říkala, že s Rodolfem nemůžeš…
Jen před pár dny jsi naříkala, že výsledek testu byl negativní.
Doktor říkal, že domácí testy jsou někdy neobjektivní.
Konečně dám Rodolfovi dítě.
Bude z něj táta.
Je to vaše.
Oběma vám gratuluju. Máte moje požehnání.
To je všechno?
Co jsi čekala?
Že budu zklamanej a začnu brečet?
Vypadni. Těhotná jsi mi k ničemu.
Běž.
Tohle je hodně důležitá informace.
Přečti si to a znovu to zvaž.
Všechny děti si zaslouží žít.
Všechny.
Nezabíjej ho, je to tvoje dítě. Navíc nejsi sama.
Najdeš tam všechny informace, které ti pomůžou při rozhodování.
A taky telefonní číslo.
Prosím tě,
promysli si to.
Sara Guzmánová.
Nejsi sama.
Pojď dál.
Přemýšlej o tom.
Promiňte.
- Já nemůžu. - Potěšíš tím boha.
O jakém bohu to mluvíte?
Muž, který to způsobil, nemá o dítě zájem.
Víc mi toho neřekl.
O Sergiovi.
Ano.
Flor byla jeho oblíbenkyně.
Je známo, že nejoblíbenější pokaždý skončí nejhůř.
Jo.
Byl Sergio v den smrti tvé sestry ve Valle?
- Jo. - Tomu nemohlo nic uniknout.
Přesně jak říkala lovkyně Diana.
Jen nerozumím vztahu mezi Sergiem a Sarou.
Setkali se, nebo se znali?
V jistém okamžiku ano.
Álexi.
Víš, kdo byl otec dítěte Sary?
Neřekneš mi to? Aha, takže to víš!
Proč ne?
Koho tím chráníš?
Co to máš ve sklepě kasina?
Bordel?
„Kasina Lazcano. Tam, kde se plní sny.“
- Pamatuješ na tu reklamu? - Děláš si srandu?
Pokud mí klienti kromě hazardu požadují i vášeň, zajistím jim to.
Vzal jsi Bruna za děvkou!
Neděkuj mi,
ale díky mně je tvůj nevlastní syn chlap.
Čím přemýšlíš, tati?
Navíc je týrání žen něco hroznýho.
- Víš, co to z tebe dělá? - Týrání? Nikdo nikoho netýrá.
Zacházíme s nimi dobře a je to regulovaný.
Koleduješ si o velkej průser.
Když ti přišijou kuplířství,
nevyhrabeš se z toho.
Gratuluju!
Pojďme si připít.
- Na co? - Neřekneš mi tu velkou novinu?
- Co? - Těhotenství Sofíe.
Proč to neřekneš?
- Blahopřeju, Rodolfo. - Ano.
Konečně budu děda. Měli bychom to oslavit.
Esther!
Zamluv nám na oslavu privátní salónek.
Ano, pane Césare.
Jak jsi ty ženský takhle mohl prozradit?
Nevím, jak k tomu došlo.
Celá země je na tohle šíleně citlivá.
Nekaž mi radost, Sergio.
Přemýšlej, jak získat ztracené klienty zpět.
V tom se neshodneme, Césare.
Jsem těhotná.
Fakt?
Právě jsem to zjistila.
Budeme rodiče.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Jsi…
Jsi jedinej kluk, se kterým jsem byla.
A jediný, s kým chci být po zbytek života.
Takže budu táta!
Sofío!
Ahoj. Co děláš doma tak brzo?
Mluvil jsi s Chemou? Jdeme k němu na večeři.
Ty jsi těhotná?
Cože?
- Jak to… - Od táty.
Je to pravda?
Budeme rodiče, brouku.
Konečně budeme kompletní rodina.
Hele.
Kam se chystáš?
Snad chystáme.
José María nás pozval na večeři.
Ne.
Už jsme se dlouho všichni neviděli. Prospěje nám to.
S José Maríou mi neprospěje nic.
- Nechci vidět toho buzí… - Bez poznámek.
Rodičovství spočívá v pomoci dětem, když to potřebují.
Počkám na tebe v autě.
Můžeš mi říct,
čeho se to týká?
Ničeho. Prostě normální večeře.
Najíme se a napijeme, pokecáme, užijeme si to.
- Nostalgicky zavzpomínáme. - Jasně.
A jako obvykle bude někdo terčem posměchu.
To jo.
Kdo vařil?
- Ty, nebo Lorenzo? - Samozřejmě Lorenzo.
- To jsem si myslela. - Já vařit neumím.
Pohledný, úspěšný, galantní a ještě k tomu ti vaří?
To je výhra.
Jo.
Kdy mi konečně řekneš, co je mezi tebou a Álexem?
Nevím, co na to říct.
Je to vážný?
Víš, co se stane, až to zjistí táta, viď?
Ano. Jistě.
Hele.
Neopovažuj se mu ublížit, osobně by se mě to dotklo.
Prosím? Chceš říct,
- že jsi s Álexem něco… - Ne, nikdy.
- Bisex? Měla bych něco vědět? - Jistěže ne. Kéž by!
Ten parchant je nenapravitelnej heterák.
To je pravda.
Poslouchej.
Víš, že tě nenávidím, že jo?
Kvůli čemu?
Álexe považuju za nejrozkošnějšího na světě.
Trapas!
Sklapni.
Poslyš.
Tušíš, proč se Rodolfo tváří jak kakabus?
Jaký výraz bys čekala, když mu Álex řekl, že Sary dítě nebylo jeho?
- Docela krutý. - Jo, to je.
Máš tu rodiče.
Dobře.
Jak vypadám?
Skvěle. Miluju tě!
Jdeme na to.
Bude to dobrý.
- Jo. - Hele.
Vezmi si radši tohle.
- Ne, mám čaj. - Na ten se vyser, Eliso.
- Proč? - Dej si něco pořádnýho!
Dělej, pojď!
Počkej tady.
Madam!
Pane Césare! Pojďte dál.
- Dobrý večer. Jak se vede? - Výborně, děkuju.
Vítejte.
Vy jste to předělali? Takhle si to nepamatuju.
No, to máte zřejmě pravdu,
protože tohleto je můj nábytek.
Shodli jsme se s Chemou, že si to u sebe můžu předělat.
Tohle je pro vás. Otevři to a nalej mi taky.
Čím posloužím vám?
Víno? Whisky?
„U sebe?“
Koupil jsem ten dům pro svého syna.
Prej „u sebe“.
- Dobrý večer. Sofío. - Zdravím vás.
Ahoj, zlato.
Rodolfo?
Eliso! Moc ráda tě vidím.
- Jak to jde? - Dobře.
- Vítejte. - Drahá!
- Ahoj. - Díky za pozvání.
Jsem rád, že jste přišli.
Tati.
Posaďte se. Nabídli vám pití?
- Ano, díky. - Jo?
Sofío.
Proč jsi to tátovi řekla dřív?
Jestli jsi nezačal pít nějak moc brzo.
- Tady máš víno. - Děkuju.
O čem to mluvíš?
- O těhotenství. - Prosím?
Proč se o tom táta dozvěděl dřív?
- Cože? Ty jsi těhotná? - Jo! Budeme prarodiče.
Někdo to musel říct, když ne ty.
To si musíme pogratulovat.
Ani nevíš, jakou z toho mám radost.
- Dost už, mami. - Přestávala jsem doufat.
- Mami, jestli tím myslíš mě… - Samozřejmě myslím tebe.
- Měla v to doufat u bráchy? - Tati!
Mám ohromující zprávu.
Vždycky tě zajímalo víc učení než založení rodiny.
- Na to se napijeme. - Ty jsi jim to neřekla?
- O svém příteli? - Drž hubu, idiote.
- Vážně? - Ne, žádného přítele nemám.
Přestaň! Jsi opilej.
- Ty máš kluka? - Říkám, že ne.
Sofío, odveď si ho, nebo to tady všem vypije.
Poslouchejte mě. Nikdo nikam chodit nebude, jasný?
Přinesu ti kafe. To ti pomůže, Rodolfo.
Nepotřebuju, mně nic není.
Fakt si myslím…
že tohle je skvělá příležitost, abys matce a otci řekla, s kým šukáš.
- Můžeš toho nechat? - Pozor na jazyk! Jsme vaši rodiče!
Rodolfo.
Co kdybychom už šli domů?
Ne, dokud mi neřekneš, proč se to dozvěděl jako první.
Tak dost!
Neodpovíš mu?
- Rád si to poslechnu. - Vážení,
chopte se skleniček, připijeme si.
Máme k tomu důvod.
Chceme vám s Lorenzem oznámit převratnou novinu.
Budeme tátové.
- Prosím? - Co jsi říkal?
Je to tak.
Budeme tátové.
- Co tvůj syn říkal? - Nic.
Máte hlad, ne? Stůl je připravený. Přinesu…
- Která z vás je těhotná? - Přestaň!
Tati, tvoje narážky na tom nic nemění.
Máme z našeho rozhodnutí radost.
Přesně tak, ani se to nedá zvrátit.
Pro boha živýho.
A jak to hodláte udělat?
Adopce?
- Jak… Co máte v plánu? - Ne.
Darovali jsme s Lorenzem sperma, zakoupili vajíčko
a zajistili si náhradní matku.
No a je to.
- Za devět měsíců se narodí syn. - Nebo dcera.
Jasně.
Álexi?
Přicházím v míru.
Myslím, že je čas si promluvit.
Tady to máš.
Moc by nás potěšilo,
kdybyste z toho taky měli radost,
protože jsme to s Lorenzem dlouho plánovali.
Když to řeknu sama za sebe. Mám z toho velkou radost.
A oběma vám blahopřeju, protože je to skvělá věc.
- Děkujeme. - Podle mě
to není správné. Je to v rozporu s božími přikázáními.
Ale prosím tě, mami.
V bibli není o umělém oplodnění ani zmínka.
Víš, kolik heterosexuálních párů tohle volí, protože nemůžou mít děti?
Spousta.
To ale jde o muže a ženu.
No jasně!
Takže v tom je problém. Jsme dva chlapi.
O to jde? Prosím tě! To je fakt obrovskej hřích!
Co tomu řeknou lidi? Kamarádi…
Je mi u prdele, co řeknou.
Radši se do toho nemíchej, tati.
Takže chceš tvrdit, že nás budeš špinit
svými perverznostmi a úchylkami, a nám to má být jedno?
Tohle rozhodně nebyl dobrej nápad.
Nech nás bejt, když se baví rodina.
- Pardon, tohle je i můj domov. - Nech nás.
- Nikam nejdu. - Odpal! Je to věc rodiny.
Věř tomu, že Lorenzo je taky rodina.
V mý rodině není pro homouše místo!
A to jste se divili, že chci studovat v Chicagu…
Roky si kladu otázku, proč zrovna já musím mít ujetýho syna?
„Ujetýho?“
Takhle mě vnímáš?
Víte co?
Večeře skončila.
Opusťte můj dům.
Co si to nalhávám?
Celá ta léta doufám, že se to jednou změní.
Už vím, že se to nestane.
Odejděte z mého domu.
Jedna věc je vzájemně se po nocích ožmoulávat.
Společně se dělit o dítě ze zkumavky je ale něco úplně jinýho.
To je nenormální a odporný.
Vypadni…
z mýho domu.
Jsi Lazcano. Ber nebo neber, ale budeš to respektovat.
Respektovat, jo?
- Chceš mě poučovat o respektu? - Jo!
- Protože jsem tvůj otec! - No právě!
Jak ty si můžeš brát respekt do huby?
Dokážeš jít přes mrtvoly, tati.
Ty nerespektuješ nikoho!
Dokonce ani mámu ne.
Zopakuj to.
- Tak to pozor! - Uhni!
- Jsem právník. - Říkám uhni!
Tati! Promiň.
Mám to zopakovat?
Jak se opovažuješ kázat nám o slušnosti a respektu,
když sám dobře víš…
Co z tebe vypadne, ty buzíku?
Tak jinak. Buzík ví, že Rodolfovi šukáš ženu!
Tohle vypadlo.
Někdo tě viděl, tati.
Viděli tě, jak na záchodě v kasinu strkáš Sofíi jazyk až do krku.
Tomu říkám hřích.
Ano, mami. Hřích.
Já si tady na druhou stranu žiju s Lorenzem…
a nikomu neubližuju.
Ale můj táta…
Přestaň, Césare! To už stačilo.
- Dost. - To nic, zlato.
Popři to! Dělej!
A kdo z nás dvou teď nemá koule?
Ten, co každý den ulehává se stejným chlapem,
nebo ten, co píchá vlastní snachu?
No, kdo?
Sofíino dítě
je tvoje?
Ne.
Ne?
Odpověz!
Skvělý!
Bez komentáře.
To je prvně v tvým životě, co se mi nemůžeš podívat do očí.
Budeš otcem vlastního vnoučete.
Řeknu to jinak.
To je tisíckrát víc ujetý,
než mít
nespočet dětí přes náhradní matku.
Zapiš si to.
Překlad titulků: Michal Pokorny