‫שרה, אני בבית.‬
‫בואי איתי.‬ ‫-מה קרה?‬
‫שרה מאוד נסערת.‬ ‫-שרה?‬
‫שרה.‬ ‫-כולם שונאים אותי. גם את.‬
‫זה לא נכון. שרה, אני אוהבת אותך מאוד.‬
‫בבקשה,‬‫ הניחי את זה, שרה.‬
‫הניחי את זה.‬ ‫-תתרחקי, מריפר.‬
‫שרה, תני לי.‬
‫כולם רוצים שאמות.‬
‫גם את רוצה להרוג אותי.‬ ‫-לא!‬
‫לוסייה, את בסדר?‬
‫לוסייה.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫שרה!‬
‫שלום.‬ ‫-את מוכנה?‬
‫בטח. חיכיתי לך.‬
‫שלום, מותק.‬ ‫-שלום.‬
‫מה שלומך? בואי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתם יוצאים?‬ ‫-כן, אנחנו הולכים לחבר של רודולפו.‬
‫שלום, מה שלומך?‬
‫בסדר.‬ ‫-יופי.‬
‫בסדר, תודה.‬ ‫-אל תדאגי, נחזור בשלום.‬
‫בסדר.‬ ‫-את בסדר? נראה שאת מתנשמת.‬
‫זה בסדר. עשינו כושר.‬ ‫-טוב.‬
‫את לא הולכת?‬ ‫-לא.‬
‫קדימה.‬ ‫-בואו.‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫להתראות, אימא.‬ ‫אלכס.‬
‫שמור על אחותך. אל תעזוב אותה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫בואו.‬ ‫-קדימה.‬
‫אז?‬
‫כן. קדימה.‬
‫- היום הוא יום מיוחד לשנינו -‬
‫- זה פשוט לא יאמן -‬
‫לא יאמן כמה עיוור הייתי.‬
‫שרה הייתה משוגעת לחלוטין.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מרכז רפואי -‬
‫אלחנדרו גוזמן?‬
‫בוא, הרופא מחכה.‬ ‫-תודה.‬
‫שרה נרצחה, דוקטור.‬
‫לפני 18 שנים.‬
‫ואימך?‬
‫היא מתה שמונה חודשים אחרי שרה.‬
‫כשל בכבד.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫השם שלך היה רשום במחברת ששרה הסתירה בחדרה.‬
‫את השאר מצאתי בגוגל.‬
‫דוקטור…‬
‫שרה הזו, המטופלת שלך…‬
‫זו הייתה מישהי שלא הכרתי.‬
‫אימא שלי בטחה בי.‬
‫היא סיפרה לי הכול.‬
‫טוב, כמעט הכול. היא לא סיפרה לי ש…‬
‫שרה הייתה בטיפול פסיכיאטרי.‬
‫אני צריך לדעת מי באמת הייתה שרה.‬
‫האבחנה שלי הייתה ששרה סובלת‬ ‫מסכיזופרניה פרנואידית.‬
‫אימא שלך הביאה אותה בעיצומו של התקף.‬
‫עזרתי ככל יכולתי.‬
‫לסכיזופרניה יש מרכיב תורשתי חזק.‬
‫זה מכונה "הגן הסכיזופרני".‬
‫ידידי…‬
‫היה זהיר. אינך רוצה לגלות משהו במשפחתך‬ ‫שאינך מסוגל להתמודד עמו.‬
‫למה אתה מתכוון, דוקטור?‬
‫אתה יודע מי רצח אותה?‬
‫לא. עדיין לא.‬
‫אבל אגלה.‬
‫אגלה גם מדוע אימי לא אמרה לי את האמת.‬
‫אימך סבלה מאיומים…‬
‫על ידי שרה.‬
‫איומים? אבל…‬
‫דוקטור, אתה חושב ש…‬
‫שרה הייתה מסוגלת לרצוח?‬
‫אחותך הייתה סוציופתית מסוכנת מאוד.‬
‫היא בהחלט הייתה מסוגלת לרצוח.‬ ‫לא יפתיע אותי אם הרוצח שלה‬
‫היה מישהו שחש שהיא מאיימת עליו.‬
‫אני לא אומרת שאימך לא אחראית לכך.‬
‫אבל טיפול בחולה בסכיזופרניה,‬
‫במיוחד כשזה הילד שלך, עלול להיות קשה מאוד.‬
‫לעתים קשה למשפחה להבין את המחלה.‬
‫הפסיכיאטר נתן לי את‬ ‫ההיסטוריה הרפואית של שרה.‬
‫קראת את זה?‬
‫לא.‬
‫עדיין לא.‬
‫אני חייב לגלות מי שרה הייתה באמת.‬
‫יותר מאי פעם, אני צריך לגלות מה קרה לה.‬
‫וזו הדרך היחידה‬
‫להישאר מחוץ לכלא.‬
‫אני רוצה לדעת הכול.‬
‫אני צריך לדעת מי פגע בה…‬
‫מי היו הקורבנות שלה.‬
‫מי שנא את שרה ומי רצה במותה.‬
‫אינך מבינה? במשך 18 שנים‬ ‫חשבתי שמשפחתך רצחה את אחותי,‬
‫כי היא הייתה לוזרית חסרת־כל שהרתה מאחיך,‬
‫ולכן רצחתם אותה.‬ ‫-אלכס.‬
‫תקשיב.‬ ‫-מה?‬
‫אולי תפסיק את זה?‬
‫אולי תוותר על מסע הנקמה?‬ ‫-מה?‬
‫תפתח דף חדש ותתמקד במשהו טוב.‬ ‫-הם רצחו את אחותי.‬
‫ייתכן ששרה הייתה משוגעת,‬
‫אולי הייתה פסיכופתית, לא משנה.‬
‫מישהו על הסירה ההיא רצח את אחותי.‬
‫מישהו מהמשפחה שלי, אתה מתכוון.‬
‫מישהו מהמשפחה שלך חתך את חבלי המצנח.‬
‫הנה. תשתמש בזה.‬
‫לא, גברתי, את מבקשת ממני יותר מדי.‬
‫הירגע, אלרוי.‬
‫לך ועשה את מה שאתה חייב לעשות.‬
‫אל תאכזב אותי.‬
‫אלרוי!‬
‫מה קורה, ניקנדרו?‬ ‫-מה קרה?‬
‫מה?‬
‫למה אתה כאן לבד?‬
‫אתה לא אמור לעקוב אחר צ'מה ורודולפו‬ ‫אפילו לשירותים?‬
‫כן, אברר מה איתם.‬
‫מה מציק לך?‬
‫מה קרה?‬
‫אני צריך להתוודות, גברת מריאנה.‬
‫הירגע. אתה רוצה כומר?‬
‫לא.‬
‫אתוודה בפנייך.‬
‫מה קרה, אלרוי?‬
‫ביקשת ממני שאחתוך את החבלים.‬
‫אני לא זוכרת. זה היה מזמן.‬
‫לא נגעתי במצנח.‬
‫לא יכולתי.‬
‫לא עשיתי את זה.‬
‫כמובן שכן.‬
‫ראיתי את החבלים. הם נחתכו.‬
‫לכן הבחורה ההיא מתה.‬ ‫-זה היה מישהו אחר.‬
‫מישהו אחר היה שם באותו יום.‬
‫זה לא הייתי אני, גברת מריאנה. אני נשבע.‬
‫אתה אומר שאחד האחים שלי רצח את אחותך?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫ייתכן שזה היה ניקנדרו או אלרוי.‬
‫הם היו על הסירה.‬ ‫-אלכס, תתרכז.‬
‫שרה הייתה חולה.‬
‫הייתה לה סכיזופרניה. מצאת את היומן שלה.‬
‫הייתה לה מפה לגופה‬ ‫שנקברה בחצר שלך לפני שנים.‬
‫אני מצטערת, אבל…‬
‫האם חשבת על כך ש…‬
‫מה את אומרת?‬ ‫-שהיא התאבדה?‬
‫שהיא חתכה את חבלי המצנח‬
‫כדי להרוג את עצמה‬ ‫ולגרום לכם לשלם את המחיר.‬
‫אולי אתה מחפש את הרוצח‬ ‫במקום הלא נכון. אולי…‬
‫אולי מה?‬
‫ראיתי מישהו בחוץ.‬
‫אני נשבעת שראיתי מישהו.‬
‫בואי נלך.‬
‫מתי התפרצה המחלה?‬
‫עפ"י אימך, כששרה הייתה ילדה.‬
‫בפגישה הראשונה שלנו היא ציינה אירוע מסוים.‬
‫נדמה לי שזה היה…‬
‫ביום הולדתה השישי.‬
‫אתה זוכר?‬
‫- יום הולדת שמח -‬
‫זה היה ככה, דוקטור. אני…‬
‫הזמנתי את כל החברים שלה ו…‬
‫משום מה, היא כעסה.‬
‫היא לא שיחקה עם אף אחד.‬
‫דיברתי עם השכנים ו…‬
‫ראיתי אותה מתרחקת מהמקום שבו היינו.‬
‫היא הרימה אבן מהאדמה.‬
‫אבן גדולה.‬
‫היא בקושי הצליחה לסחוב אותה.‬
‫ועם האבן בידה…‬
‫היא התקרבה לילדה שישבה על האדמה.‬
‫היא התקדמה צעד אחר צעד.‬
‫היא הביטה בראשה, כאילו ש…‬
‫כאילו שעמדה ל…‬
‫היינו במרחק שניות מטרגדיה.‬
‫אף אחד לא שם לב.‬
‫אבל כששרה הביטה בי…‬
‫לא היה שם כלום.‬
‫לא פחד ולא חרטה.‬
‫כלום.‬
‫את מאמינה שהיא…‬
‫רצתה לפגוע בילדה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל פחדתי מאוד, כי היא הזכירה לי את אביה.‬
‫איך מתנהג, או התנהג, אבא שלה?‬
‫על פי הרישומים שלי,‬ ‫זה החמיר בגיל ההתבגרות.‬
‫למה?‬
‫שתי תופעות ליוו את המחלה באופן רציף.‬
‫הפרעות במצב הרוח…‬
‫וחומרים משני תודעה.‬
‫בחור וסמים.‬
‫זה מה ששיגע את אחותי.‬
‫סמים קשים, כן.‬
‫זה שילוב קטלני בשביל מישהי חסרת יציבות‬ ‫כמו אחותך.‬
‫לא, זה היה מדהים.‬ ‫-נכון?‬
‫זה כאן?‬ ‫-הגענו.‬
‫הגענו.‬
‫זה הבית של החבר שלך?‬ ‫-ניקנדרו, כן.‬
‫למה?‬ ‫-לעזאזל, זה ענק.‬
‫הוא גדול משלך.‬
‫תפגשו את צ'מה, אחי. הוא הגיע ממיאמי אמש.‬
‫צ'מה!‬
‫מה קורה?‬
‫מה נשמע?‬ ‫-חיכינו כבר שעה.‬
‫אני מצטער. תכירו את שרה.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫גם אתה. מה שלומך?‬ ‫-זה אלכס המפורסם.‬
‫נחמד לפגוש אותך סוף סוף.‬
‫אלכס המפורסם, צ'מה.‬
‫זו אחותי. סליחה.‬ ‫-שלום.‬
‫היא חדשה, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-מי רוצה משקה?‬
‫כן, לא משנה מה.‬ ‫-מה שבא לכם, תרגישו בבית. שניכם.‬
‫מה בא לכם?‬ ‫-רוצה אחד?‬
‫לעזאזל. מה קורה, אחי?‬
‫מה קורה?‬ ‫-בוא נלך למטבח.‬
‫אתם יכולים לאכול שם.‬ ‫-לא.‬
‫זה אלכס, המאמן שלי. זה שסיפרתי לך עליו.‬
‫זה חברי הטוב ביותר, ניק.‬
‫מה נשמע, ניק?‬ ‫-ניקנדרו.‬
‫אחי, חשבתי שכבר לא תבוא.‬
‫אני יודע. עכבו אותנו, כי…‬ ‫-זהירות! אתה משוגע?‬
‫אימא שלי תהרוג אותי אם הפסל המזוין יישבר.‬
‫אבא קנה לה את זה איפשהו.‬
‫אסור להוריד מהם את העיניים, באמת.‬ ‫-כן.‬
‫אחי, היי…‬
‫תכיר את שרה.‬
‫ברוכה הבאה, שרה.‬
‫המסיבה הזו בשבילך.‬
‫מה זאת אומרת, בשבילה? באתי ממיאמי.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-אל תקנא.‬
‫בטח.‬
‫יותר מדי דיבורים. שרה, נכון?‬ ‫-כן. בוא.‬
‫אעשה לך סיור. בואי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫אנחנו חוגגים עם עובדי חדר הכושר?‬
‫אחי, אלכס הוא אחלה גבר.‬
‫ואחותו מדליקה אותי.‬ ‫-שרה היא אחותו?‬
‫התיידדת עם הטמבל הזה כדי לדפוק את אחותו?‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר.‬
‫היכנסי.‬
‫רוצה קצת?‬
‫אם תרצי, אני כאן.‬
‫וזה בחינם לבנות כמוך.‬
‫קדימה, נתחיל במסיבה המזוינת הזו.‬
‫לפעמים הדבר הטוב ביותר‬ ‫שאפשר לעשות בחיים, זה לשחרר.‬
‫איך אוכל לשחרר?‬
‫יש חקירה לגבי גופה בחצר ביתי.‬
‫האדם הזה נרצח‬
‫לפני שנכנסתי לכלא בגלל אחותי.‬
‫לפני יותר מ-18 שנים. מה לדעתך הם יגידו?‬
‫שהרגתי וקברתי אותם בחצר ביתי.‬
‫אף שופט לא יאמין לאסיר לשעבר.‬
‫אני צריך לדעת מה קרה, לפני שהמשטרה תדע.‬
‫זו הדרך היחידה להישאר מחוץ לכלא.‬
‫הו, אלכס.‬
‫- בבקשה, תעני -‬
‫את לא מתכוונת לענות?‬
‫לא. עדיין לא.‬
‫אני אחליט מתי.‬
‫הבנת?‬
‫וזה?‬
‫צ'מה השתמש באחת כזו כל הזמן.‬
‫זו אותה אחת?‬
‫לא.‬
‫זו של ניקנדרו.‬
‫ניקנדרו.‬
‫איזה שמוק. לא סבלתי אותו.‬
‫שמעת ממנו שוב?‬ ‫-לא.‬
‫הוא נעלם לפני שנים, כאילו האדמה בלעה אותו.‬
‫למה את כאן, קלרה?‬
‫כדי לעודד אותך.‬
‫הדברים מתקדמים מהר מכפי שתכננו.‬
‫עשית עבודה טובה עם צ'מה.‬
‫את צריכה להקשיב לאחותך הגדולה.‬
‫במיוחד כשיש לך פתיל קצר.‬
‫אביא משהו לאכול. ההיריון הזה…‬
‫עושה לי תיאבון מטורף.‬
‫כל עוד אנו מסכימים על ההסכמים הדו־צדדיים…‬
‫אני בטוח ש…‬
‫המשך המו"מ יהיה משביע רצון.‬
‫סלחו לי לרגע, בבקשה.‬
‫סלחו לי.‬
‫מה שלומך?‬
‫איך אפשר לעזור לך?‬
‫קיבלת את המכתבים האלו,‬
‫ולא ידעתי אם הם חשובים, אז חשבתי שכדאי…‬
‫חוזה מריה.‬
‫אתה לא חייב להביא אותם.‬
‫אני מתגעגע אליך, ילדון.‬
‫אולי תחזור הביתה ונתחיל מחדש?‬
‫בלי לכעוס.‬
‫בלי לפגוע זה בזה.‬ ‫-אתה עדיין לא מבין.‬
‫מה?‬
‫זה לא עניין של כעס.‬
‫אני לא אוהב את החיים שלנו.‬
‫רצינו משפחה, לא?‬
‫כבר יש לנו אחת.‬ ‫-עשינו את הצעד הראשון.‬
‫קלרה בהיריון. נראה שאתה לא מבין את זה.‬
‫למה לחפש מכשולים?‬
‫לחפש? יש מכשולים.‬
‫אני לא יכול לשחק במשפחה.‬
‫אתה המשפחה שלי.‬ ‫-אסור לך לספר.‬
‫שום דבר אינו לטובתנו.‬
‫טוב לי איתך ואני אוהב אותך.‬ ‫-אני לא.‬
‫לא ככה.‬
‫אמרתי לך. אני צריך זמן.‬
‫אני צריך להיות לבד.‬
‫אני מבקש ממך.‬
‫אל תמצא תירוצים לבוא. בבקשה.‬
‫בטח שלא לעבודה שלי.‬
‫כעת, סלח לי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אנחנו צריכים לדבר.‬
‫בפרטיות.‬
‫ברונו ואימו לא גרים כאן עוד.‬
‫אז מה קורה?‬
‫גיליתי דברים על שרה.‬
‫דברים מהעבר שלה שעלינו לשוחח עליהם.‬
‫גיליתי שהיו לה בעיות פסיכיאטריות קשות.‬
‫מה אתה יודע על כך?‬ ‫-זה שקר.‬
‫לא, זה נכון.‬
‫אני בעיקר רוצה לדעת אם עשיתם סמים יחד.‬
‫למה לעזאזל אתה מתכוון?‬
‫שמעת אותי.‬
‫מובן שלא. צא מהבית שלי.‬
‫שרה הייתה לא בסדר בראש ופגעה באנשים,‬ ‫זו הכוונה שלי.‬
‫בסדר, מנוול.‬
‫בכל פעם שמישהו מזכיר את שרה…‬
‫משהו בתוכי נשבר.‬
‫וכשחיי סוף סוף מסתדרים…‬
‫אתה הורס אותם שוב,‬
‫ודוחף את זה לפרצופי.‬
‫מלדונאדו, תסלק את הבחור הזה מכאן.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אם אחותך הייתה משוגעת‬ ‫זו הבעיה שלך, לא שלי.‬
‫אתה חיית איתה, לא אני.‬
‫בעיניי שרה הייתה מושלמת.‬
‫פשוט אהבתי אותה.‬
‫תעוף מהבית שלי!‬
‫אוכל לצאת לבד.‬
‫- רויאל פרדייס -‬
‫תודה.‬
‫ס‬‫סאר.‬
‫התקשורת מחכה שתדבר על פארק השעשועים.‬
‫מה דעתך? "פארק 'הזיקית',‬
‫שם הורים וילדים משיבים‬
‫את הגאווה והקסם של המשפחה.‬
‫הפרויקט הזה הוא ניסיון‬ ‫של העסק המשפחתי שלנו‬
‫לשמר את הערכים של המדינה הנפלאה שלנו".‬
‫איך תסביר את היעדרותו של רודולפו?‬
‫אמרתי להם שהוא בנסיעת עסקים.‬
‫הכן רשימה של מנהלים פוטנציאליים.‬
‫הבן שלי יפרוש בקרוב.‬
‫למה ציפית?‬
‫הוא גילה שהכנסת את אשתו להיריון.‬
‫הוא כל כך שברירי ורגשן.‬ ‫הוא יותר מתרומם מאחיו.‬
‫- אני רוצה למות -‬
‫לא הצלחנו לזהות את הקורבן.‬
‫החוקר יבצע בדיקה של הראיות.‬
‫הם מטפלים בזה.‬
‫בהתחשב בתיק הפלילי שלך‬
‫ובערעור שהגיש עורך הדין שלך…‬
‫בית המשפט מורה על חקירה של שישה חודשים‬ ‫כדי לגלות את העובדות.‬
‫במהלך התקופה הזו,‬
‫אני קובעת פגישה שבועית כאמצעי זהירות.‬
‫השגחת משפחה…‬
‫ומעקב קפדני של המשטרה על אלחנדרו גוזמן.‬
‫אלכס.‬
‫ראית את החוקר?‬
‫לא, עדיין לא.‬
‫למה את פה?‬
‫קיבלתי אימייל…‬
‫מהאוניברסיטה בספרד.‬
‫הם רוצים לדעת אם אתחיל ללמוד שם‬ ‫ביום שישי הבא.‬
‫ומה ענית?‬
‫שלום.‬ ‫-לא יודעת…‬
‫דוקטור.‬ ‫-סליחה.‬
‫יש חדש?‬
‫לא.‬
‫לא זיהינו את הגופה.‬
‫בדקנו דנ"א וצילומים דנטליים.‬
‫אבל הם לא מתאימים לאף תיק משטרתי.‬
‫אי אפשר לדעת אם זה גבר או אישה?‬
‫נעשה בדיקה של העצמות, אבל זה ייקח זמן.‬
‫אין לי זמן.‬
‫למה לעזאזל אני משלם לך,‬ ‫אם אין לך מידע בשבילי?‬
‫המשטרה חושבת שהרגתי את מי שנקבר בביתי.‬
‫אני צריך מידע, כל דבר.‬
‫קבענו שהמוות התרחש לפני 18 עד 20 שנים,‬
‫מפצע ירי לעצם המצח.‬
‫ממש כאן, בין הגבות.‬
‫ירייה אחת.‬
‫מאוד מדויקת.‬
‫ירייה של צייד מומחה.‬
‫נכון?‬
‫את מכירה כזה, במקרה?‬
‫אלכס.‬
‫תעדכן אותי.‬ ‫-כמובן.‬
‫תודה. סלחו לי.‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-לדעת אם יש לך תשובה להצעה שלי.‬
‫עזור לי להרוס‬
‫את המנוול שהרס לנו את החיים.‬
‫יש לך את הביצים.‬
‫יש לי את האמצעים.‬
‫מתי ואיפה?‬ ‫-היום.‬
‫סס‬‫אר ואני נבדוק את פארק השעשועים שקנינו.‬
‫לבדנו.‬
‫בלי אקדחים. בלי אף אחד אחר.‬
‫זה הרגע המושלם בשבילך לבוא ולעצור…‬
‫אני צריך ממך משהו.‬
‫מה תרצה?‬
‫אני צריך לדעת על שרה. על העבר שלה.‬
‫מה עשית?‬
‫כל מה שאתה יודע.‬
‫ובכן, יש כמה דברים‬ ‫שאוכל לספר לך על אחותך.‬
‫אבל אם מה שאגיד יפתיע אותך…‬
‫אל תירה בשליח.‬
‫נדבר. להתראות.‬
‫אלכס.‬
‫אתה הולך?‬
‫כן, אני רוצה ללכת הביתה ולקחת כמה דברים.‬
‫יש לי סידורים.‬
‫לבוא איתך?‬ ‫-לא.‬
‫לא, אני צריך לעשות את זה לבד, תודה.‬
‫ו…‬
‫סעי לספרד.‬
‫לא.‬ ‫-התואר הזה הוא החלום שלך.‬
‫אבל אתה כאן.‬
‫לא רצית להתרחק מהמשפחה שלך?‬
‫לא.‬
‫רק מאבא שלי.‬
‫במיוחד אחרי מה שהוא עשה, מה שגילינו,‬
‫הנשים שהוא התעלל בהן, אני…‬
‫אני מבין.‬
‫ואני אעשה כמיטב יכולתי שלא לחזור לכלא.‬
‫לא בגלל פשע נוסף שלא ביצעתי.‬
‫לא משנה מה המחיר.‬
‫תראה…‬
‫אם אתה מחפש נקמה, תחפור שני קברים.‬
‫לא הייתי רוצה שתגמור בתוך אחד.‬
‫אלו החיים.‬
‫בהצלחה.‬
‫אם יש היסטוריה של סכיזופרניה‬ ‫במשפחה של אביה של שרה…‬
‫עלינו להזדרז.‬
‫אצטרך לבדוק אותו וגם את…‬
‫מה שמו של בנך הבכור?‬
‫אלכס.‬
‫אבל אביה של שרה הוא לא בעלי.‬
‫הוא גם לא אביו של אלכס.‬
‫בעלי מת לפני כמה שנים.‬
‫שרה…‬
‫השיחה הזו תישאר בינינו?‬
‫הילדים שלי לא יגלו?‬
‫שרה…‬
‫שרה הייתה תוצאה של…‬
‫זו הייתה התעללות.‬
‫זה היה אונס.‬
‫בבקשה, תישבע שהילדים שלי לא יידעו על זה.‬
‫מבחינה חוקית, אסור לי לגלות‬ ‫את מה שאת מספרת לי.‬
‫אבא שלהם, האיש ש…‬
‫שהתעלל בי, הוא מאושפז.‬
‫הוא חולה נפש.‬
‫אני רואה אותו בכל פעם שאני מביטה בשרה.‬
‫יש לה את העיניים שלו.‬
‫העיניים של המנוול שתקף אותי באותו לילה.‬
‫תני לי את זה!‬
‫אני לא יודעת איך להציל את בתי, דוקטור.‬
‫אחי, יש לי הפתעה בשבילך. תנסה את זה.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫כן, בגלל זה הם רוצים ללכת.‬
‫יש כאן בירה.‬
‫- פארק השעשועים "הזיקית" -‬
‫הישארו כאן.‬
‫תמיד רציתי לעלות על רכבת הרים כשהייתי ילד.‬
‫לחוות את הרגש ואת הוורטיגו,‬ ‫לראות הכול מלמעלה.‬
‫להרגיש את הבטן מתהפכת בירידה למטה.‬
‫אבל לא היה לנו כסף.‬
‫אבל תמיד היה כסף לבירות של אבי.‬
‫לא עדיף לקרוא למאבטחים שלך?‬
‫הצייד מרגש יותר כשאתה לבד.‬
‫אתה, האקדח…‬
‫והחיה.‬
‫הפתעה, מנוול.‬
‫אני יודע שאתה שם.‬
‫נפלת בפח.‬
‫סס‬‫אר, אל תתגרה בו.‬ ‫-למה ציפית?‬
‫שהשותף שלי יבגוד בי?‬
‫לא תצא מכאן.‬
‫אין טעם לירות, מנוול.‬
‫כל מה שהמזל"ט מצלם, עובר היישר לענן.‬
‫וההקלטה הזו…‬
‫משודרת בזמן אמת.‬
‫יש לך דקה להניח את האקדח‬
‫ולספר לי את האמת.‬
‫האמת? איזו אמת?‬
‫אם לא…‬
‫אשלח את ההקלטה לכל תחנות הטלוויזיה במדינה.‬
‫וגם את המיקום שלכם. מה אתם חושבים שיקרה?‬
‫המקום הזה יתמלא בשוטרים ובעיתונאים‬ ‫עוד לפני שתספיקו למצמץ.‬
‫נותרו 45 שניות בלבד.‬
‫חשבתם שאפול בפח?‬
‫אני לא אותו ילד שהאמין לכם לפני 18 שנים.‬
‫שלושים וחמש שניות.‬
‫ססא‬‫ר, בוא ננהל משא ומתן.‬
‫זו הייתה טעות גדולה.‬
‫למה לעזאזל עשית את זה?‬
‫הוא משקר. הוא מנסה לתמרן אותנו.‬
‫כבר נדפקתם.‬
‫אלו עותקים של חשבון הבנק שלך.‬
‫חתיכת בן זונה!‬
‫חוקרי המס בקזינו בוודאי כבר החלו‬ ‫בביקורת החשבונות.‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫לא.‬
‫תגיד לי את מי הרגת וקברת בבית שלי.‬
‫קדימה, אידיוט!‬
‫קדימה!‬
‫בואו!‬
‫אלכס כאן.‬
‫זה היית אתה, נכון?‬
‫הצייד הכי טוב במקסיקו, נכון?‬
‫את מי קברת בבית שלי, מנוול?‬
‫אאלץ להרוג אותך.‬
‫בדיוק כמו שרצחת את שרה.‬
‫הצלתי את חייה של אחותך.‬
‫אני כאן, מנוול.‬
‫אלכס!‬
‫-אליסה!‬
‫אליסה!‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬