‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏"רוצה לרכוב
‏לרכוב חופשי
‏לצאת לי למסע במרחבים פתוחים
‏אז בואו איתי
‏רוצה לרכוב
‏לרכוב חופשי
‏אנחנו שנינו פה ביחד
‏והכל עוד אפשרי
‏כן
‏כן"
‏טוב, הלקח נלמד.
‏לא אצלם יותר בפנים.
‏אנחנו נראות כמו כתמים.
‏אסור לוותר.
‏זו התמונה הרשמית של פא"ל ‏לספר הזיכרונות שלי.
‏נמצא מקום מושלם לצלם אותה.
‏אביגייל, את חייבת ללעוס לי באוזן?
‏סליחה, הוא חולה על טוסט צימוקים.
‏נסיים לאכול עד שנגיע למעבדה של ד"ר קופ.
‏מעניין מה נעשה בשיעור הווטרינריה הראשון. ‏ניתוח? סדרי עדיפויות ברפואה? יילוד?
‏מה שהיא תלמד, אני מוכנה.
‏הבאתי את היומן שמיקסטלי נתן לי ‏כדי לכתוב רעיונות ריפוי.
‏עכשיו שכולם פה, אפשר להתחיל.
‏אני ד"ר קופ, ‏אני הווטרינרית פה בצוקי פלומינו.
‏אני מורה כבר הרבה זמן,
‏ווטרינרית אפילו יותר.
‏ראיתי הכל. בואו.
‏לפה, ליון.
‏קראתי לו על שם בית הספר הווטרינרי ‏הראשון בצרפת.
‏בואו ילדים, אל תתמהמהו.
‏אחרי שהמזח החדש יושלם, ‏נוכל לעבור את המחסום
‏ולהיכנס לאוקיינוס.
‏קשה לצאת לשם בסירה עם כל הזרמים,
‏אז יהיה מלהיב מאוד שיהיה לנו רציף מחקר.
‏ד"ר קופ לא נראית ממש נלהבת.
‏בינתיים, ברוכים הבאים לבריכות הגאות.
‏נבוא הנה כשנלמד על חסרי חוליות.
‏וואו.
‏הנה דוגמה מושלמת לזן כזה.
‏נראה כמו אבן, מה? אבל זה לא.
‏שיטו בי לחלוטין!
‏מראה עשוי להטעות.
‏האבן הזו, לכאורה, למעשה חיה.
‏מה היא עושה?
‏רכיכות אוהבות מלח. ‏-היי, זה בסדר.
‏וואו, מה דעתן על פפריקה? ‏-נותן משמעות חדשה לשם "ליקוק מלח".
‏זה בסדר, חמוד.
‏היא לא תתפוס אותך. רואה?
‏תראה את האבן הזו.
‏כל כך יפה.
‏היא לא תוציא עליך לשון.
‏אל תחשוב על הצדפה הדוחה הזו שהבהילה אותך.
‏אתה כזה מתוק!
‏תודה, קטנצ'יק.
‏מה אתה עושה פה לבד? איפה המשפחה שלך?
‏לא, אביגייל, עצרי!
‏לוטרה! ‏-חמוד!
‏מה את עושה? ‏-הלוטרה הזה התנתק מהמשפחה שלו.
‏רציתי להחזיר אותו לים.
‏אל תיגעי בו.
‏אסור לו לבסס קשר עם בני אדם. ‏אני אקח אותו למעבדה שלי
‏עד שנמצא מישהו מגן חיות "גולדברייר" ‏שיאסוף אותו.
‏גן חיות? למה?
‏הוא קטן. כנראה הכי חלש מכל אחיו.
‏כנראה הוא לא היה חזק מספיק ‏כשהקבוצה שלו שחתה מעבר למזח,
‏אז הם השאירו אותו מאחור. ‏-את לא יודעת בוודאות!
‏אני לא רואה פה עוד לוטרות, ואת?
‏אולי הן יחזרו!
‏צריך לפחות לנסות לאחד אותו עם המשפחה.
‏לפעמים חיות נפרדות או מתייתמות ‏ולא מוצאות את דרכן בחזרה.
‏זה עצוב, אבל הוא יהיה בטוח ושמח ‏עם שאר הלוטרות בגן החיות.
‏התמונה שצילמנו ביער בפיתוח למעלה.
‏אבל אולי היא לעולם לא תצא.
‏תגידו את האמת. אני סתם גרועה בצילום?
‏אולי.
‏אני מתחילה לחשוב שאולי זה מקרה אבוד.
‏באמת צריך תמונה רשמית של פא"ל?
‏סוסים צריכים קש?
‏התשובה לשניהם היא כן!
‏בספר הזיכרונות שלי יש המון סיפורים עלינו,
‏ויום אחד אקרא אותם לנכדים שלי.
‏וכשאהיה בת 103,
‏כנראה אשכח איך הכל נראה.
‏אתן תיעלמו מהזיכרון שלי ‏ואז מספר הזיכרונות שלי!
‏לנצח!
‏למה את דואגת ממה שיקרה כשתהיי בת 103?
‏את בת 13.
‏כי...
‏לא יודעת! זה הקטע שלי!
‏טוב, אז נמצא מקום חדש לצלם.
‏לא ביער, האור שם מנוקד.
‏לא בפנים, חשוך מדי.
‏אביגייל, יש לך רעיון?
‏אביגייל, מה צריך לעשות לדעתך?
‏פארק וולקנו נשמע כמו מקום מצוין ‏לתמונת הפא"ל שלנו.
‏זה מה שאמרתן, נכון?
‏את בסדר? את לא מרוכזת מאז הבוקר.
‏נראה לכן שהלוטרה בסדר?
‏הוא בטח לא אהב להיות בכלוב הזה.
‏לא חשבתן שד"ר קופ הייתה קצת... מרושעת?
‏למה את אומרת?
‏היא לא נתנה לי אפילו לגעת בלוטרה. ‏היא כל הזמן אמרה לי להתרחק ממנו.
‏אימא שלי אמרה אותו דבר ‏לגבי חיבור של חיות עם בני אדם.
‏זה יכול להקשות על חיות צעירות ‏לחזור לבני מינן.
‏הן לא מתקבלות לקבוצות משפחה ‏כי הן לא למדו להיות עם חיות כמוהן.
‏אבל מגיעה לו הזדמנות ‏למצוא את משפחתו האמיתית.
‏אם ד"ר קופ הייתה לוקחת רגע ‏להחזיר אותו לאוקיינוס,
‏מעבר למזח, אולי המשפחה שלו ‏הייתה מחכה לו שם.
‏כן, אבל אולי לא.
‏אם ד"ר קופ אומרת שהיא יודעת מה לעשות, ‏אני מאמינה לה.
‏לאקי צודקת. לד"ר קופ יש שנים של ניסיון.
‏היא יודעת מה היא עושה. אין לך ממה לדאוג.
‏כן, נכון. ‏-צריך להגיע לשיעור הבא.
‏נתראה בארוחת צהריים, אביגייל. ‏-כן, אני אהיה שם.
‏אני לא אהיה שם. בוא, בומרנג.
‏סליחה, מר או גברת תוכי.
‏בינגו!
‏היי, ברוך השב, לוטרה!
‏כלומר... מר לוטרה.
‏בלי להתחבר.
‏בוא קטנצ'יק. נחזיר אותך למשפחה שלך.
‏וכשתראה את המשפחה שלך, תמסור להם ד"ש ממני.
‏אל תפסיק לשחות עד שתראה אותם, בסדר?
‏להתראות, מר אוטר.
‏כלומר, אוטיס. בוא לא נהיה כאלה רשמיים.
‏עדיין לא מתחברים.
‏אוטיס! מה אתה עושה פה? אתה אמור להיות שם!
‏לא! תשחה! לשם, לכיוון האוקיינוס!
‏טוב, אוטיס, הגיע הזמן שתלך.
‏המגפיים שלי רטובים, ‏ואתה צריך לחזור למשפחה שלך.
‏תישאר פה, בומרנג.
‏לא ייקח לי הרבה זמן.
‏עבדנו מאוד קשה כדי לא להתחבר, נכון, אוטיס?
‏אז זה לא כי אתה קשור אליי,
‏זה בטח בגלל שלא נכנסנו עמוק מספיק למים ‏כדי שתשחה מפה.
‏אז נשים אותך רחוק.
‏טוב, אוטיס הקטן, אתה הכי רחוק שאפשר.
‏לך תמצא את המשפחה שלך.
‏למה?
‏לאקי, פה!
‏זה פארק קרייטר. אולי זה מקום טוב להצטלם.
‏יש שם סתם אדמה.
‏אין לו אופי.
‏אני עדיין בעד מפלי קריימר.
‏המפל יהיה רקע מדהים.
‏כן, אם את רוצה תמונה שלנו ספוגות מים.
‏קרייטר פארק זה טוב.
‏הוא פרקטי. ‏נשאל את אביגייל, היא בטח תהיה בעדי.
‏באמת נראה לך שאביגייל תלך על משהו "פרקטי"?
‏את מכירה אותה? ‏-איפה אביגייל?
‏היא הייתה אמורה להיות פה לפניי.
‏אוטיס, אתה תיכנס למים!
‏בבקשה?
‏כן! אוטיס חוזר הביתה!
‏לא, לא, לא!
‏את יודעת איפה אביגייל?
‏היא הייתה בשיעור?
‏היא לא הייתה בתורנות אורווה?
‏בטוח שלא ראית אותה?
‏נראה לך שהיא יצאה לרכיבה?
‏ולא הגיעה לאף שיעור?
‏צודקת, היא לא סתם לא תגיע.
‏אלא אם היא לא יכולה.
‏כמעט...
‏הגעתי...
‏זהו, אוטיס.
‏נגמרו לי הרעיונות.
‏הייתי צריכה להגיד ללאקי ופרו לאן הלכתי, ‏אבל הן לא היו מבינות.
‏הן הסכימו עם ד"ר קופ ‏שצריך לשלוח אותך לגן חיות.
‏עכשיו אתה לא בגן חיות ולא עם המשפחה שלך.
‏אז כנראה שנכשלתי.
‏לא היינו אמורים להתחבר.
‏לא שאכפת לי להתחבר איתך.
‏נתראה מחר, פאדג'י התוכי.
‏ד"ר קופ? ‏-היי, בנות. איך אפשר לעזור?
‏אנחנו משחזרות את הצעדים שלנו.
‏או יותר נכון, את הצעדים של אביגייל. ‏לא ראית אותה, נכון?
‏לא מאז סוף השיעור, לא.
‏סליחה שאין לי איך לעזור.
‏אני הולכת לשלוח מברק ‏לגן חיות בקשר ללוטרה.
‏נתראה בשיעור הבא.
‏תודה בכל מקרה.
‏מה עכשיו?
‏פרו, בואי! ‏-לאקי!
‏מה אנחנו עושות פה?
‏רק בודקות תחושת בטן.
‏היא לקחה את הלוטרה.
‏קדימה. בואי נלך להביא אותה ‏לפני שתעשה משהו משוגע.
‏חייבים להתחיל לעזור לעצמנו, אוטיס.
‏אם אחבר את אחד הקרשים ואמשוך אותו לפה,
‏נוכל להשתמש בו כגשר לחזור לחוף.
‏אני יודעת! אנחנו כל כך קרובים.
‏כמעט.
‏אוי, לא!
‏אוטיס! מה אתה עושה?
‏אוטיס!
‏בומרנג!
‏תזעיק עזרה! תקרא ללאקי ופרו!
‏סוס טוב! תזדרז, בבקשה!
‏נתחיל במעלה החוף ונרכב למטה.
‏זה פעמון הסערה!
‏הסופה מתקרבת מהר.
‏חייבים למצוא אותה.
‏יש קילומטרים של חוף, סלעים ומערות.
‏היא יכולה להיות בכל מקום.
‏זה בומרנג...
‏בלי אביגייל.
‏זה לא טוב. ‏-אתה יודע איפה אביגייל?
‏תוביל, בומרנג!
‏אוי, לא!
‏אוטיס! אוי, לא!
‏תפסתי.
‏אביגייל!
‏פה!
‏אביגייל, אנחנו באות!
‏- זהירות -
‏קדימה, אנחנו מסוגלים.
‏לאט לאט, ספיריט.
‏קדימה.
‏לא רוצה לזרז אתכן, אבל בבקשה, תמהרו!
‏בזהירות.
‏צריך להיזהר.
‏לא התכוונתי שנתחבר!
‏רק רציתי להחזיר את אוטיס למשפחה שלו.
‏אוי, היא כבר נתנה לו שם.
‏זה בסדר, אביגייל. ‏בואי רק נחזיר אותך לפני שהמצב יידרדר.
‏תקפצי למים ואנחנו נמשוך אותך.
‏הזרם חזק מדי בשביל שאשחה בו.
‏הים שואב כל מה שנכנס פנימה.
‏לא נראה לי שאני מוכנה לחיות עם הדולפינים.
‏יש לי רעיון!
‏אביגייל, תחברי את זה לאחד הקרשים.
‏נמתח אותו ואת תוכלי לזחול על זה. ‏-טוב.
‏מוכנה!
‏מה זה היה?
‏אביגייל!
‏מה לעשות? ‏-תחזיקי חזק!
‏אבל אחרי זה?
‏תמשוך, בומרנג!
‏תחזיקי חזק, אביגייל!
‏הנה, אביגייל!
‏תתפסי את זה ונמשוך.
‏נסו שוב!
‏לא! לאקי!
‏אין לנו זמן! צריך להוציא את אביגייל עכשיו!
‏פרו! אני אזרוק לך משהו!
‏תקשרי את החבל סביבו ותחזירי לי.
‏אהה, בסדר?
‏יפה, ספיריט.
‏טוב, תזרקו בחזרה.
‏אוטיס! עשית את זה!
‏ילד טוב!
‏טוב, תמשכו!
‏אביגייל!
‏לאן היא נעלמה?
‏אני לא רואה אותה! איפה היא?
‏הנה היא!
‏תפסתי!
‏תפסנו!
‏אני בסדר.
‏מה הייתי עושה בלעדיכן?
‏אני בסדר, בומרנג.
‏קדימה, בואו.
‏טוב, אוטיס, בוא...
‏בואי, אביגייל, צריך ללכת.
‏אוטיס יהיה בסדר. הוא בנוי למים.
‏אוקיי.
‏כמעט הגענו.
‏נראה לי שכולם בפנים.
‏לא כולם.
‏כולם מאוד דאגו לכן.
‏לא נרשמתן בבית הדהירה שלכן, ‏לא הייתן בליקוק המלח,
‏הסוסים שלכן נעלמו.
‏אנחנו ממש מצטערות, ד"ר קופ.
‏כן, ממש ממש מצטערות.
‏לא התכוונתי להדאיג את כולם,
‏ולא רציתי לסכן אף אחד.
‏אבל הרגשתי שאני חייבת לעשות משהו.
‏אני לא הולכת להתנצל שניסיתי לעזור לחיה.
‏אני מבינה.
‏אני יודעת שרצית שנהיה מדעיים,
‏כנראה עוד לא למדתי לכבות את הצד הרגיש שלי.
‏כשהייתי בגילך,
‏"שחררתי" סיר שלם של לובסטרים ‏מעל-האש משפחתי.
‏זרקתי כל אחד מהם בחזרה לים.
‏כל מה שהיה לנו בארוחת הלובסטרים זה תירס.
‏את עשית את זה?
‏הצלת חיות לא זרה לי.
‏אבל צריך לבחור את משימות ההצלה שלך בחוכמה.
‏אני יודעת שהכוונה הייתה טובה, ‏אביגייל, אבל נכנסת לים
‏בלי לדעת אם אפילו תוכלי ‏למצוא את המשפחה של הלוטרה.
‏אני יודעת. ‏-יש לך מזל שאת בחיים.
‏את צריכה להרחיק את עצמך מסכנה.
‏כולכן.
‏לא תוכלו להציל חיות אם אתן תצטרכו הצלה.
‏איך זה קרה לך?
‏רוצות לפגוש את הארנבים ‏שהצלתי מהשריפה בחודש שעבר?
‏הם יחזרו לטבע,
‏אחרי שהם יגיעו למשקל בריא.
‏אני אקרא לו הופי, ולזאת רוזי,
‏ולזה ראלפי.
‏אני מתחברת איתם, נכון?
‏אני קוראת לו ליונל.
‏מושלם!
‏ספיריט!
‏אתה לא יכול לתפוס את כל התמונה.
‏טוב, הבנתי אותך.
‏רקע מעניין, אור יפה. ‏מזל שמצאת את המקום הזה, לאקי.
‏מזל שצילמתי פה את אוטיס. ‏לא הייתי חושבת על בריכות הגאות בלי זה.
‏המצלמה מוכנה. עכשיו... איפה אביגייל?
‏צריך לחבר לה פעמון.
‏את בסדר? ‏-כן.
‏רק מנסה למצוא את המילים הנכונות למאורע.
‏אוטיס, היית לוטרה נפלאה,
‏והחבר הכי טוב שלי.
‏החבר הימי הכי טוב שלי.
‏אני מקווה שמצאת את המשפחה שלך ‏ושאתה שוחה בחופשיות.
‏להתראות, אוטיס.
‏אוטיס! חזרת לביקור?
‏מה שלום המשפחה?
‏תגיד להם שאמרתי שאתה תמיד מוזמן לבקר.
‏קדימה, נעשה תמונה משפחתית.
‏עברית: עומר גפן