EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Nu rider jeg
Jeg rider frit
Så kom nu med Ja, tag nu med
Ud på et eventyrligt ridt
Nu rider jeg
Nu er jeg fri
Så længe jeg er her med dig
Mærker jeg ånden indeni
Ja
SPIRIT RIDER FRIT
Lektien er lært. Det er slut med at tage billeder indenfor.
Vi ligner tre spytklatter.
Vi giver ikke op. Det er det officielle billede af PALs til min scrapbog.
Vi finder det perfekte sted at tage det.
Abigail, må du bare knase direkte ind i mit øre?
Undskyld. Han elsker arme riddere.
Vi har spist dem, når vi er fremme ved dr. Copes laboratorium.
Hvad skal vi mon lære i den første time? Dissektion? Triage? En fødsel?
Uanset hvad, er jeg klar.
Jeg tog journalen med, jeg fik af Mixtli til mine healing-idéer.
Nu da alle er her, kan vi komme i gang.
Mit navn er dr. Cope, dyrlægen her på Palomino Bluffs.
Jeg har været lærer i lang tid, og dyrlæge endnu længere.
Jeg har set det hele. Følg med.
Denne vej, Lyon.
Han er opkaldt efter den første dyrlægeskole i Frankrig. Ingen tøven nu.
Når den nye dok er færdig, kan vi gå ud på den anden side af bruddet
og ud på det dybe hav.
Der er svært at komme derud på en båd på grund af strømmen,
så det bliver ret så spændende at få en forskningsplatform.
Dr. Cope ser ikke så spændt ud.
Velkommen til tidevandspytterne.
Herude studerer vi hvirvelløse dyr.
Her er et perfekt eksempel på et.
Det ligner en sten, ikke? Det er det ikke.
Det snød mig!
Skinnet bedrager.
Denne sten er faktisk levende.
Hvad laver hun?
-Bløddyr elsker salt. -Det er okay.
-Hvad synes de om paprika? -Det giver Slikkesten en ny betydning.
Det er okay. Den tingest får ikke fat i dig.
Se, hvor fin stenen er.
Slet ikke række-tunge-af-dig-agtig.
Tænk ikke på den klamme musling, der skræmte dig.
Du er så sød! Tak, min lille ven.
Hvad laver du her helt alene? Hvor er din familie?
Nej, Abigail! Stop!
-Åh! En odder! -Så sød!
-Hvad laver du? -Odderen er blevet væk fra sin familie.
Jeg vil bære ham tilbage til havet.
Rør ikke ved ham. Han må ikke knytte bånd til mennesker.
Jeg tager ham med til laboratoriet, indtil Goldbriar Zoo kan hente ham.
Zoo? Hvorfor?
Han er lille, nok kuldets svageste.
Han kunne nok ikke følge med, da de andre svømmede gennem bruddet...
-...så de efterlod ham. -Det ved du ikke!
Kan du se andre oddere her?
Måske kommer de tilbage! Vi må forsøge at genforene ham med familien.
Nogle gange bliver dyr adskilt eller efterladt og finder aldrig hjem.
Det er sørgeligt, men han bliver glad
sammen med de andre oddere i zoo.
Fotoet, vi tog i skoven, er ved at blive fremkaldt ovenpå.
Det er ikke sikkert, at det bliver godt.
Sig det ligeud. Er jeg en dårlig fotograf?
Måske. Jeg begynder at tro, det her er dømt til at mislykkes.
Skal vi virkelig bruge et officielt PALs-foto?
Har heste brug for hø? Svaret på begge spørgsmål er ja!
Der er masser af historier om os i scrapbogen,
og en dag vil jeg læse dem højt for mine børnebørn.
Når jeg er 103 har jeg sikkert glemt, hvordan alting ser ud.
I vil forsvinde fra min hukommelse og min scrapbog! For evigt!
Hvorfor går du op i, hvad der sker, når du er 103? Du er 13.
Fordi... Det ved jeg ikke! Sådan er jeg!
Okay, så finder vi et nyt sted at tage vores foto.
Ikke i skoven - for mange skygger. Ikke indenfor - for mørkt.
Abigail, nogle forslag?
Abigail, hvad synes du, at vi skal gøre?
Vulkanparken lyder som et godt sted at tage vores PALs-foto.
Det var det, du sagde, ikke?
Er du okay? Du har været så distraheret siden i morges.
Tror I, at odderen er okay? Han kunne ikke lide at komme i bur, vel?
Syntes I ikke, at dr. Cope opførte sig ret... strengt?
Hvorfor siger du det?
Hun ville ikke lade mig røre odderen. Hun sagde, at jeg skulle holde mig væk.
Min mor har sagt det samme om dyr, der knytter bånd til mennesker.
Det kan være svært for unge dyr at være sammen med deres art igen.
De accepteres ikke i familiegrupper, hvis de ikke har lært at omgås dyr.
Han fortjener at finde sin rigtige familie.
Hvis dr. Cope bare havde sendt ham tilbage i havet og forbi bruddet...
-...havde han måske fundet sin familie. -Ja, men måske ikke.
Dr. Cope virker sikker i sin sag, så jeg tror på hende.
Lucky har ret. Dr. Cope har mange års erfaring.
Hun ved, hvad hun laver. Du har intet at bekymre dig om.
-Nej, klart. -Vi skal til time.
Vi ses til frokost, Abigail.
Jep. Vi ses derhenne.
Jeg vil ikke være der. Kom, Boomerang.
Undskyld mig, hr. eller frøken papegøje.
Bingo! Hej!
Velkommen tilbage, odder! Jeg mener...
Hr. Odder. Vi knytter ikke bånd.
Kom så, lille ven. Lad os få dig tilbage til din familie.
Når du ser din familie, så hils dem fra mig.
Forsæt med at svømme, til du ser dem, okay?
Farvel, hr. Odder.
Jeg mener Otis. Lad os ikke være så formelle.
Knytter stadig ikke bånd.
Otis! Hvad laver du her? Det er meningen, du skal derud!
Nej! Svøm! Den vej, ud mod havet!
Okay, Otis. Nu skal du af sted.
Mine støvler er snart opløst, og du skal tilbage til din familie.
Bliv her, Boomerang. Jeg kommer snart.
Vi har arbejdet hårdt på ikke at knytte bånd, Otis.
Så det er ikke, fordi du er knyttet til mig.
Det må være, fordi vi ikke er gået langt nok ud i vandet til,
at du kan svømme væk, så vi må få dig helt derud.
Okay, lille Otis, du er så langt ude, som du kan komme.
Find så din familie.
Hvorfor?
Lucky, herovre!
Det er Kraterparken. Det er vist et godt sted at tage vores billede.
Det er bare beskidt. Det har ingen karakter.
Jeg stemmer for Kramerdalen. Vandfaldet er en bjergtagende baggrund.
Klart, hvis vi skal være drivvåde. Kraterparken vil fungere.
Den er funktionel. Vi spørger Abigail. Hun er nok på min side.
Tror du, at Abigail vil vælge noget "funktionelt"?
-Kender du hende? -Hvor er Abigail?
Hun skulle have været her før mig.
Otis, du bliver nødt til at springe i vandet!
Kom nu!
Ja! Otis tager hjem!
Nej, nej, nej!
Ved du, hvor Abigail er?
Var hun til time?
Havde hun ikke staldvagt?
Og du har virkelig ikke set hende?
Tror du, hun er redet en tur?
-Og gået glip af sine timer? -Nej, hun ville ikke bare blive væk.
Medmindre hun ikke kunne.
Har den...
...næsten.
Det var det, Otis.
Jeg er tom for idéer.
Jeg burde have fortalt Lucky og Pru, hvor jeg tog hen, men...
...de ville ikke have forstået det.
De var enige med dr. Cope i at sende dig i zoo.
Nu er du ikke i zoo, og du er ikke hos din familie,
så jeg har fejlet. Vi burde ikke have knyttet bånd, forstår du?
Ikke fordi jeg har noget imod det.
Vi ses i morgen, Pelle Papegøje.
-Dr. Cope? -Hej, piger. Kan jeg hjælpe jer?
Vi genskaber vores dag.
Eller snarere Abigails dag. Du har ikke set hende, vel?
Ikke siden vores sidste time, nej. Undskyld, men jeg kan ikke hjælpe jer.
Jeg skal sende et telegram til Goldbriar Zoo vedrørende den odder.
Vi ses til næste time.
-Tak alligevel. -Hvad så nu?
-Kom, Pru. -Lucky!
-Hvad laver vi herinde? -Vi tjekker min fornemmelse.
Hun tog odderen.
Kom, lad os få fat i hende, før hun gør noget skørt.
Vi bliver nødt til at redde os selv, Otis.
Hvis jeg kan få fat i en planke og trække den herover,
kan vi bruge den som en bro og komme tilbage på land.
Jeg ved det! Vi er så tæt på!
Vi er der næsten.
Åh nej!
Otis! Hvad laver du?
Otis!
Boomerang!
Hent hjælp! Få fat i Lucky og Pru!
God dreng! Skynd dig!
Vi begynder i den ene ende af stranden og rider langs vandet.
Det er stormklokken!
Stormen har fart på. Vi må finde hende.
Der er mange kilometer strand, udskæringer og grotter.
Hun kan være hvor som helst.
Det er Boomerang...
...men uden Abigail.
-Det kan ikke være godt. -Ved du, hvor Abigail er?
Du fører an, Boomerang!
Åh nej!
Otis! Åh nej!
Jeg har dig.
Abigail!
Herovre!
Abigail, vi kommer!
FORSIGTIG
Kom så, min ven. Vi kan gøre det her.
Stille og roligt, Spirit.
Så er det nu.
Ikke for at stresse jer, men vær sød at skynde jer!
Rolig pige.
Vi må passe på.
Vi skulle ikke knytte bånd. Jeg ville bare bringe Otis tilbage til sin familie.
Hun har allerede givet ham et navn.
Det er okay, Abigail. Lad os få dig ind, før stormen rammer.
Hop i vandet, så trækker vi dig ind.
Strømmen er for stærk til, at jeg kan svømme.
Alt ryger til søs, og jeg er ikke klar til at leve sammen med delfinerne endnu!
Jeg har en idé!
Bind rebet fast til et bræt. Vi spænder det ud, så du kan kravle over.
Okay.
Klar!
Hvad var det?
Abigail!
-Hvad gør jeg? -Hold fast!
Men efter det?
Træk, Boomerang!
Hold fast, Abigail!
Her, Abigail!
Tag fat, så hiver vi dig ind.
Prøv igen!
Nej! Lucky!
Vi har ikke mere tid. Vi skal have Abigail ind nu!
Pru, jeg kaster noget til dig.
Bind rebet rundt om det og kast det tilbage til mig.
Okay?
Sådan, Spirit.
Kast det tilbage!
Otis! Du gjorde det!
Du er en dygtig dreng!
Okay, træk!
Abigail!
Hvor er hun henne?
Jeg kan ikke se hende! Hvor er hun?
Der er hun!
Jeg har dig!
Vi fik dig!
Jeg er okay.
Hvad skulle jeg have gjort uden jer?
Jeg er okay, Boomerang.
-Kom så! -Okay, Otis. Lad os...
Kom så, Abigail. Vi skal af sted.
Otis klarer den. Han er skabt til at leve i vand.
Okay.
Vi er der næsten. Jeg tror, alle er indenfor.
Ikke alle.
I gjorde alle utroligt bekymrede.
I havde ikke tjekket ind i Galophuset. I var ikke i Slikkestenen.
Jeres heste var væk.
-Vi er kede af det, dr. Cope. -Ja, virkelig kede af det.
Jeg ville ikke forskrække alle eller bringe nogen i fare.
Men jeg måtte gøre noget.
Jeg vil ikke undskylde for at prøve at redde et dyr.
Javel.
Du vil have, at vi er videnskabelige.
Jeg har bare ikke lært at slukke for min bløde side endnu.
Da jeg var på din alder, "befriede" jeg en gryde hummere fra et familiemåltid.
Jeg kastede alle sammen tilbage i havet.
Alt vi havde tilbage til retten var majs.
Gjorde du det?
Jeg er ikke uerfaren med at redde dyr.
Men man skal vælge sine redningskampe med omhu.
Jeg ved, det var godt ment, men du tog ud til havet
uden at vide, om du kunne finde odderens familie.
-Det ved jeg. -Du er heldig at være i live.
Du må holde dig selv ude af fare. Det bør I alle gøre.
I kan ikke redde dyr, hvis I selv skal reddes.
Hvordan fik du det?
Vil I møde kaninerne, jeg reddede fra ildebranden i sidste måned?
De skal tilbage i naturen, når de har nået en sund vægt.
Jeg vil kalde den her for Hoppe, den her Rose, og den her Ralfe.
Jeg knytter bånd til dem, ikke?
Jeg kalder den for Nicoline.
Perfekt!
Spirit!
Du skal ikke fylde hele billedet.
Jeg forstår, hvad du mener.
Interessant baggrund, flot lys. Fedt, du fandt det her sted, Lucky.
Jeg tog billedet af Otis, ellers havde jeg ikke tænkt på tidevandspytterne.
Kameraet er indstillet. Hvor er Abigail?
Vi må hænge en klokke på den pige.
-Er du okay? -Ja.
Jeg prøver bare at finde de rigtige ord til lejligheden.
Otis, du er en vidunderlig odder og min bedste ven.
Min bedste vandlevende ven.
Jeg håber du finder din familie, og kan svømme rundt i fred og ro.
Farvel, Otis.
Otis! Er du kommet for at besøge os? Hvordan har din familie det?
Jeg håber, at du fortalte dem, at de altid er velkomne.
Kom, lad os få taget vores familieportræt.