‏"רוצה לרכוב
‏לרכוב חופשי
‏לצאת לי למסע במרחבים פתוחים
‏אז בואו איתי
‏רוצה לרכוב
‏לרכוב חופשי
‏אנחנו שנינו פה ביחד
‏והכל עוד אפשרי
‏כן
‏כן"
‏"סיפורי ספיריט" ‏- אקדמיית הרכיבה -
‏זה היה טקס נחמד.
‏כן, מאוד רשמי. אני בטוחה ‏שסבא שלך היה אוהב את זה.
‏כלומר, לא שאוהבים את הלוויה של עצמך, ‏או שאפילו רוצים אחת.
‏כלומר, רוצים, אבל...
‏זה בסדר.
‏תודה שאמרתן את זה, ותודה שבאתן ללוויה.
‏זה מאוד חשוב לי.
‏כל הסיפור הרגיש ממש... לא אישי.
‏דודה שלך נשאה נאום מרגש, לדעתי.
‏היה קצת קשה להבין אותה עם כל הבכי.
‏וזה היה מרגש, בדרכו. ‏-לפחות היא עמדה שם וניסתה.
‏אבא שלי לא אמר כלום.
‏כולם רק דיברו על, "איזה חרוץ סבא היה".
‏אף אחד לא דיבר עליו.
‏הוא היה טוב בעבודה שלו.
‏תראי את הרכבת הזו ואת הפסים שלה.
‏הוא בנה את כל זה, וזה הביא אותך למירדרו.
‏כמובן שאחר כך הוא לא באמת רצה ‏שתישארו במירדרו...
‏היה לנו ריב אחד קטן,
‏אבל עדיין היינו ממש קרובים.
‏באמת.
‏הייתי צריכה לדבר בטקס.
‏הייתי יכולה לספר לכולם ‏איזה סבא נפלא הוא היה
‏וכמה הוא היה חשוב לי.
‏לא הייתה לי הזדמנות לומר לו.
‏אני בטוחה שהוא ידע כמה אהבת אותו, לאקי. ‏-כן.
‏היי, ספיריט.
‏קדימה. ברוך הבא הביתה.
‏מה שלומך, מותק?
‏יהיה כל כך טוב שתהיי בבית כמה ימים, לאקי.
‏נוכל לתפור ולעשות מסיבת תה.
‏וכמובן, קלנסי ממש ישמח לראות אותך.
‏תודה.
‏מצטערת.
‏פשוט... סבא כל כך אהב את קלנסי.
‏כן, קורה. הם היו קרובים מאוד.
‏אולי נלך הביתה?
‏האמת שאני חייב לזוז.
‏מה?
‏יש לי המון עבודה מאז שאבא...
‏זו פשוט תקופה עמוסה.
‏וואו. זה בדיוק כמו שעזבנו אותו.
‏שלום, ג'וניפרו.
‏שלום, ערימות חציר.
‏שלום, גושי אבק.
‏לאקי המסכנה.
‏שלא הייתה לה הזדמנות ‏לספר לסבא שלה איך היא הרגישה.
‏אבל כנראה אי אפשר לדעת מתי תאבד מישהו.
‏אז עדיף לוודא שאנשים ‏תמיד יודעים איך את מרגישה.
‏בומרנג, אתה החמוד המיוחד שלי ‏ואני אוהבת אותך.
‏אני אוהבת אותך, יפיופה. ‏ג'וניפרו, טמבורין, אני אוהבת גם אתכם.
‏עכבישי האסם, אני מעריכה את הקורים שלכם.
‏ערימות חציר, ‏אתן כבר יודעות איך אני מרגישה.
‏אבל למקרה שלא...
‏ואני אוהבת אותך, פרו.
‏את אחת החברות הכי טובות שלי, ‏ואני נוצרת כל רגע שאני מבלה איתך,
‏כמה ארוך שהוא לא יהיה.
‏טוב, אביגייל.
‏נראה לך שכדאי לצבוע את האסם? ‏אולי הוא צהוב מדי?
‏היי, אבא. ‏-פרו!
‏הנה הבוקרת הלמדנית שלי!
‏אימא שלך ואני ממש מחכים לביקור שלך.
‏כי מישהו צריך לנקות את החדר שלך.
‏התגעגענו אליך, מר גריינג'ר.
‏ורציתי להגיד לך כמה אתה חשוב לי, ‏לפני שיהיה מאוחר.
‏"מאוחר"? מאוחר למה? ‏את יודעת משהו שאני לא יודע?
‏ליתר ביטחון. אי אפשר להתכונן אל הלא נודע.
‏ובכן... תודה.
‏אני הולך להכין לכן משהו לאכול.
‏פולי לעולם לא תכיר את סבא כמוני.
‏מזל שיש לה אחות גדולה שתספר לה ‏איזה נהדר הוא היה.
‏ואנחנו כאן בשבילך, אם את רוצה לדבר.
‏אנחנו יודעים שלא הכי הסתדרת ‏עם סבא שלך אחרי יום ההולדת.
‏על מה את מדברת? ממש אהבתי את סבא.
‏אני רק מרגישה רע בשביל פולי.
‏היי, דודה קורה. מה זה?
‏ג'ים, לא סיפרת לה?
‏לאבא שלך ולי יש חדשות טובות, לאקי. ‏כמה שחדשות יכולות להיות טובות בתקופה כזו.
‏"ג'יי.פי ובניו" יקדישו לוח הנצחה ‏לסבא שלך בתחנת הרכבת שלנו.
‏זה כבוד גדול. ‏-ג'ים, לאן זה?
‏אני צריך לטפל בכמה דברים בתחנה. ‏אין רגע דל.
‏אז זה בשביל ההנצחה?
‏זה הפורטרט הרשמי של סבא.
‏תחשבי, זה יוצג לראווה בפני אנשים כל יום.
‏אבל הוא נראה כל כך... כועס.
‏באמת? לדעתי זה נראה בדיוק כמוהו.
‏נראה לי שאני זוכרת את ההבעה הזו ‏מהחתונה שלנו.
‏אין מצב. חייבים להשתמש ‏בתמונה יותר טובה של סבא.
‏תמונה שמראה את האדם האדיב ואוהב שהכרתי.
‏יש לך תמונה כזו?
‏לא, אבל אני אמצא משהו.
‏אי אפשר לזכור אותו ככה.
‏ההנצחה הזו היא הזדמנות לתת לסבא ‏את הפרידה שהגיעה לו.
‏נוכל להוכיח כמה הוא היה חשוב לנו.
‏לאקי, את לא צריכה להוכיח כלום לאף אחד.
‏זה לא קשור אליי.
‏אני אראה לפולי שהוא היה סבא מושלם.
‏אבא, אתה כבר הולך?
‏אני מכינה פנקייקים.
‏כנראה שקצת השפריצה לי הבלילה.
‏אבל תישאר, נכון?
‏מצטער, לאקי. לא עכשיו.
‏הכל בסדר?
‏כן, אני בסדר גמור.
‏היי, יש לך תמונות של סבא?
‏כן, יש כמה באלבומי התמונות שלנו.
‏כבר חיפשתי בהם.
‏אין הרבה, ואלה שיש לנו לא טובות.
‏רציתי למצוא תמונה שהראתה את ה...
‏לא יודעת, הצד החמים שלו?
‏לאקי, אבא שלי לא היה אדם רגשני.
‏הוא תמיד עבד. ‏לא היה לו זמן למזכרות מטופשות.
‏אגב, אני באמת חייב לזוז.
‏נדבר אחר כך.
‏טוב לחזור.
‏אני מתה על האוויר בחווה.
‏צריך לנצור כל נשימה.
‏כי אי אפשר לדעת אם היא האחרונה.
‏הנה הוא. כבר אחזור.
‏מיס פרסקוט הקטנה! אבא שלך בגיא הארזים.
‏זה בסדר, חשבתי שאתה תוכל לעזור.
‏אפשר לראות את התמונות ‏מהנחת אבן הפינה של פסי הרכבת?
‏תמונות?
‏אני מנסה למצוא תמונה של סבא שלי.
‏הוא בטח נראה שמח ובטוח בעצמו,
‏ומצפה לעתיד המזהיר של החברה.
‏מר פרסקוט האב?
‏אני לא בטוח שפגשתי אותו.
‏ממה ששמעתי, הוא היה בחור די נוקשה,
‏לא אחד שאוהב פתיחות חגיגיות ומוגזמות.
‏לא שמעת נכון! ‏הוא לא היה נוקשה, הוא היה נפלא!
‏לא התכוונתי לפגוע, לאקי.
‏אני ממש מצטער.
‏תודה בכל מקרה.
‏מצטערת, לאקי.
‏יש אנשים שלא מבינים רגשות מורכבים.
‏תודה, פא"ל.
‏אבל זה לא נגמר.
‏יש לי עוד רעיון.
‏לדודה קורה בטוח יהיה משהו שימושי.
‏אולי עדיף שאדבר איתה לבד.
‏תודה, אביגייל.
‏אחת, את צוחקת מהבדיחות שלי, ‏אפילו כשאני לא ידעתי שאני צוחקת!
‏שתיים, את תמיד אומרת לי ‏כשיש לי ציפוי עוגה על האף.
‏שלוש... ‏-מה קורה?
‏אני מספרת לך למה אני אוהבת אותך,
‏למקרה שלא אוכל לספר לך מחר. ‏-אני צריכה ללכת לנקות את האורוות.
‏שלוש, את מעודדת היגיינה טובה!
‏דודה קורה, בבקשה אל תבכי.
‏קלנסי ואני בכינו כמו שצריך קודם, ‏אבל עכשיו אני צריכה לעבוד.
‏את צריכה משהו?
‏אם יש מישהו שמבין איזה אדם טוב סבא היה,
‏זו את, דודה קורה.
‏הוא היה קדוש!
‏יש לך בטח איזשהן תמונות אישיות ‏לשתף בהנצחה, נכון?
‏או מכתבים מרגשים, או מזכרות?
‏סבא לא היה טיפוס של מזכרות.
‏אבא אמר שסבא לא היה כזה רגשן.
‏ממש לא.
‏הוא אפילו שכח את ימי ההולדת שלנו לפעמים.
‏הוא היה איש נוקשה,
‏אבל הוא אהב אותנו בדרכו.
‏לא יודעת מה לעשות, ספיריט.
‏אני רוצה שההנצחה תהיה מיוחדת, ‏אבל נגמרים לי הרעיונות.
‏לאקי, תראי!
‏הבוקר, הלכתי להגיד לכולם בסניף הדואר ‏כמה אני מעריכה אותם.
‏הנה, זה מברק בשבילך!
‏את מעריכה אותו?
‏כי הוא מעריך אותך!
‏ביקשתי מג'וליאן תמונות או מכתבים של סבא.
‏אולי הוא מצא משהו.
‏הוא אומר, "אין לי כלום.
‏ראיתי את סבא רק בחגים.
‏אבל אם כבר מדברים, אפשר לעניין אותך ‏בהשקעה חדשה וחדשנית?
‏אני צריך רק חמישה דולר".
‏אפשר לקנות לך גלידה, אחי?
‏איזו מין מלכודת זו? ‏-זו לא מלכודת.
‏אני רוצה לעשות משהו נחמד ‏כי אני אוהבת אותך.
‏לא תעבדי עליי!
‏עוף, סניור גזר!
‏כמו הרוח!
‏חכם.
‏אני בדרך כלל צריכה להחליף חולצה ‏באמצע ההאכלה.
‏מה שלומך, לאקי? ‏-בסדר, אני די טובה בהתחמקות.
‏זו לא הכוונה שלי.
‏אני דואגת לך ולאבא שלך.
‏שניכם צריכים לנשום.
‏אני רואה כמה קשה לכם.
‏לא קשה לי!
‏אני רק רוצה שההנצחה של סבא תהיה מושלמת.
‏וכך היא תהיה.
‏לאקי, אנחנו יודעים שאהבת את סבא שלך.
‏אין לך מה להוכיח לאף אחד.
‏אבא? אתה בסדר?
‏יש עוד כל כך הרבה לעשות. ‏אני לא יודע איך אבא עמד בקצב.
‏אני יודע בדיוק איך.
‏הוא עבד כל הזמן.
‏אפילו עכשיו אני לא משתווה אליו.
‏שוב פספסת את ארוחת הערב, ג'ים. ‏אבל שמרנו לך שאריות.
‏וקורה קפצה לבקר,
‏היא גילתה שהצוואה של אבא שלך ‏עדיין באחוזה שלו בעיר.
‏קייט, אין לי זמן ללכת לעיר לחפש אותה.
‏אני בקושי עומד בקצב בעבודה. ‏-ספיריט ואני נביא אותה.
‏בטח לסבא יהיה משהו מושלם להנצחה ‏באחוזה שלו.
‏לא, לאקי. את לא צריכה... ‏-זה רעיון נהדר לדעתי.
‏תודה שבאתן איתי. ‏-בומרנג ואני לא היינו מפספסים את זה.
‏חוץ מזה, אי אפשר לדעת ‏מתי הרכיבה הבאה תהיה הרכיבה האחרונה.
‏לנצח.
‏סבא!
‏ובכן, בואו נראה את ילדת יום ההולדת.
‏תודה, אביגייל.
‏בטח. אני חברת אמת שלך עד הסוף.
‏פרו, את צריכה עזרה? שלא תיכווי בפה.
‏אז לא תוכלי להגיד ליקירייך ‏כמה את מעריכה אותם.
‏אביגייל, את יכולה, בבקשה...
‏מה? לנצור אותך? לכבד אותך? לדאוג לך?
‏אני מנסה, פרו!
‏אבל כנראה הזמן המשותף שלנו ‏חשוב לי יותר מאשר לך.
‏אביגייל, ברור שאני אוהבת אותך.
‏ואכפת לי ממה שאת אומרת, פשוט...
‏זה מפחיד אותי, בסדר?
‏מה זאת אומרת? מה מפחיד אותך?
‏סליחה, לאקי.
‏אני יודעת שזה לא קשור אליי, אבל סבא שלך ‏הוא האדם הראשון שבאמת הכרתי ונפטר.
‏זה בסדר. ‏-זה לא מרגיש בסדר.
‏אף פעם לא חשבתי על מוות קודם.
‏עכשיו אני חושבת רק על זה. ‏והאמת שאת עושה את זה יותר גרוע.
‏הכוונה שלך טובה, אבל את מדברת על "הסוף",
‏ו"הזמן שיש לנו", זה עושה לי צמרמורת!
‏זה מפחיד גם אותי.
‏באמת? ‏-באמת.
‏אבל כשמדברים על זה, זה משפר את ההרגשה שלי.
‏אתן יודעות, אימא שלי נפטרה הרבה לפני זמנה.
‏לאקי, מצטערת. לא התכוונתי להעציב אותך.
‏בגלל זה אני לא רוצה לדבר על דברים כאלה.
‏זה בסדר.
‏אני מנסה להגיד לך...
‏היא מתה,
‏אבל זה לא מוחק את החיים שהיא חיה.
‏האנשים שהיא אהבה עדיין פה, ‏וכל עוד נזכור אותה,
‏היא תחיה בתוכנו.
‏זה... זה באמת קצת משפר את ההרגשה שלי.
‏אותו הדבר לגבי סבא שלך, לאקי.
‏הוא לעולם לא יעלם, ‏כי את שומרת את הזיכרון שלו בחיים.
‏ההנצחה הזו תהיה מושלמת, לא משנה מה.
‏לא, היא חייבת להיות ממש מושלמת.
‏ככה צריך לזכור אותו,
‏כסבא מושלם.
‏לאקי...
‏סבא שלי ואני לא דיברנו כשהוא נפטר.
‏הוא מת במחשבה שאני לא אוהבת אותו.
‏הוא ידע שאהבת אותו.
‏הוא ביקש ממני לחזור איתו לעיר, ואמרתי לא.
‏הוא בטח הרגיש כל כך דחוי.
‏אבל החיים שלך פה.
‏זה לא שדחית אותו.
‏אבל כעסתי עליו.
‏ואף פעם לא יצא לנו לדבר על זה.
‏כתבתי המון מכתבים וניסיתי להסביר,
‏ולא שלחתי אף אחד.
‏ועכשיו לעולם לא תהיה לי הזדמנות.
‏איזה מקום מפואר.
‏חדר העבודה שלו שם. ‏דודה קורה אמרה שזה בטח יהיה שם.
‏"צוואה אחרונה של ג'יימס ברנרד פרסקוט האב."
‏מצאתי.
‏כנראה שלא אמצא פה תמונה יותר טובה של סבא.
‏רגע, נראה לי שמצאתי משהו...
‏לא משנה. זו רק קבלה על עגלה.
‏תודה, אבל מצאנו מה שבאנו בשבילו.
‏חוץ מזה, נראה לי שסבא היה אוהב ‏את הפורטרט שמשתמשים בו ברכבת.
‏סליחה, חשבתי שראיתי משהו.
‏מה זה?
‏אלה בטח חפצי הילדות של סבא שלך.
‏"לא אדם רגשני", מה? נראה לי די רגשני.
‏אני מתה כבר להראות לאבא שלי!
‏כל כך מוזר לחשוב על סבא כילד.
‏קשה לדמיין.
‏אבל אלה לא חפצים של אבא.
‏רוזי המסמורטטת!
‏שלום!
‏לא ראיתי אותך מאז שהייתי בגובה הדשא.
‏אלה צעצועים שלך?
‏זוכרת איך הייתי משגע את אימא ואבא עם זה?
‏סבא איים לזרוק אותו לאח לפחות פעמיים ביום.
‏חשבתי שסוף סוף מצאתי משהו של סבא ‏שלא קשור רק לעסקים.
‏אולי מצאת משהו אפילו יותר טוב.
‏אני זוכרת את זה.
‏בחיי, מתי היינו כל כך צעירים? ‏-מאיפה התמונה הזו?
‏זו האחוזה של הסבים שלנו בעמק רוזמיד.
‏זו החווה שאבא גדל בה!
‏סבא גדל בחווה?
‏שכחתי מהמקום הזה.
‏כל כך אהבתי את חופשות הקיץ שלנו שם.
‏אני לא מאמין שאבא שמר את הדברים האלה.
‏הוא בטח אהב את הזיכרונות האלה כמונו.
‏עבדתי כל כך קשה...
‏לא רציתי לחשוב על...
‏זה שהוא באמת איננו.
‏לו ולי לא הייתה ‏את מערכת היחסים הכי טובה שיש.
‏אבל אני ממש מתגעגע אליו.
‏זה מזכיר לי את כל הזמנים הטובים ‏שכן בילינו כמשפחה.
‏כנראה שהזמנים הטובים האלה ‏לא כללו שיעורי אמנות, מה, אבא?
‏דברי בשם עצמך.
‏את ציירת את זה לסבא כשהיית בת שלוש.
‏והוא שמר את זה כל הזמן הזה?
‏סבא שלך אהב אותך מאוד, לאקי.
‏אבא שלי ואני לא דיברנו על הרגשות שלנו.
‏אבל את ואני לא ככה. ‏את יכולה לספר לי הכל, בסדר?
‏בסדר.
‏ובדיוק כשהיה נראה שהמוכרת ‏הולכת לשלוח אותנו לכלא,
‏אבא שלי התחיל ללהטט בתפוחים!
‏וזה משך כל כך הרבה לקוחות,
‏שהיא ויתרה לנו!
‏ג'יימס פרסקוט היה אדם מרובה כשרונות,
‏אבל התשוקה האמיתית שלו הייתה הרכבת.
‏ולכבוד הוא לנו שהחברה
‏החליטה להקדיש לו את קו הרכבת הזה.
‏תודה לכולכם שבאתם.
‏אני ממש שמחה שיכולנו ‏להעניק לסבא שלי את הפרידה שהגיעה לו.
‏מצטערת שלא אמרתי "מצטערת".
‏אני יודעת שרצית להגן עליי ‏בדרך הכי טובה שהכרת.
‏הוא אהב אותי, ואני אהבתי אותו.
‏ואני אשמור על הזיכרון שלו בחיים.
‏כולנו נשמור.
‏היי, פולי, מוכנה ללמוד לחיצת ידיים סודית?
‏כמעט מוכנה, ספיריט!
‏מה אתה אומר, צריך טלסקופ לבית הספר?
‏נוכל לחפש שודדי ים באופק!
‏לאקי?
‏הסתכלנו על הצוואה של סבא שלך.
‏ובכן...
‏תראי בעצמך.
‏סבא הוריש את האחוזה בעמק רוזמיד...
‏לי?
‏עברית: עומר גפן