Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ISTORIA ZILEI ÎNDRĂGOSTIȚILOR
- Deci, în 270 d. - Hr., în Roma, nimeni nu voia să se înroleze în armată.
Pentru că nimeni nu voia să-și părăsească soția.
Și împăratul a zis că nu se poate așa ceva,
și a interzis toate căsătoriile.
Dar Sfântul Valentin a zis că nu e corect ce face,
așa că a cununat cupluri în secret.
Împăratul l-a arestat pe Valentin și l-a condamnat la moarte.
Dar s-a îndrăgostit de fiica oarbă a paznicului închisorii.
Într-o noapte, Sfântul Valentin s-a întins și a atins ochii fetei oarbe.
Iar dimineață, ea a putut vedea pentru prima dată.
Data? 14 februarie.
Și restul, așa cum se spune, este istorie.
- Mulțumim, Becca. A fost interesant. - Haide!
Zoey, ai ceva de adăugat?
- Povestea asta nu e chiar exactă. - Poftim?
Au existat mai mulți Sfinți Valentin martirizați în secolul al III-lea
și niciunul nu a vindecat orbirea unei fete.
- Nu s-a întâmplat. - Bine, da, dar s-ar fi putut întâmpla.
Haide! Este Ziua Îndrăgostiților. Părea potrivită.
Da, exact, fiindcă Ziua Îndrăgostiților e o prostie.
Vrei să elaborezi?
Întregul concept de a te îndrăgosti e doar un produs al capitalismului.
Stai, Zoey. Deci tu nu crezi în romantism deloc?
Doar dacă e bazat pe compatibilitate. Cred că este foarte greu de găsit.
Și tocmai de aceea mi-am creat propria aplicație.
- Va fi un eșec. - Mort și îngropat.
Unește oamenii pe baza unui raport de compatibilitate axat pe niște date,
căci oamenii-s nestatornici, dar algoritmii sunt inteligenți.
Peste 50% din căsătorii ajung la divorț, iar unii oameni văd asta ca pe o problemă.
Dar eu văd în asta un potențial, ca un flux de venituri viitoare.
Bine, timpul s-a scurs. Atât, oameni buni. Miercurea viitoare...
Dacă doriți să investiți, accesați GoFundMe. Da! Mulțumesc!
Sau puteți scana acest cod QR pentru a investi.
Cealaltă Zoey
- Bună, Elle. - Bună!
Ți-am luat un latte cu matcha infuzat cu trandafiri.
- Mulțumesc. - O Zi a Îndrăgostiților frumoasă!
Putem anula Ziua Îndrăgostiților?
Nu. Ne uităm la o suită de trei comedii romantice.
- Nu! În nici un caz. Nu, din nou. - Calmează-te!
E doar o scuză ca să ne îmbătăm și să ne îmbuibăm cu chestii.
Bine, dacă o spui așa.
Scrii o poezie? Vrei să o citesc?
Ultima dată când mi-ai citit poezia, mi-ai corectat punctuația.
Doar pentru că mă stresează lipsa punctelor și a virgulelor.
Așa funcționează poezia.
- Cum a fost ora? - Mi-am prezentat aplicația.
La ora de istorie? Îndrăzneață mișcare! Cum a fost?
- Nu știu. - Hei!
- Trebuie să verific pe GoFundMe. - Zoey Miller?
- Ce naiba a fost aia? - Ia-o mai ușor, Becca.
Ai jignit-o doar pentru că-i place Ziua Îndrăgostiților.
- Crezi c-a fost singurul motiv? - M-a făcut să mă simt prost.
Îmi pare rău. N-a fost cu intenție.
Ai grijă să-ți adaugi „cinică” lângă „tocilară în tehnologie” în CV.
- Ciudato! - Ratato!
- Rahat! - Îmi pare rău, iartă-mă!
Hei, îmi pare rău. A fost vina mea.
- Ești bine? - Cred. Da.
Știi că școala are un teren de fotbal, nu?
Aia îți poate lăsa semn. Vrei să te duc la cabinetul medical?
- Nu. Nu, sunt bine. - În regulă.
- Îmi pare rău. Deci... - Zach, haide!
- Bine. Scuze! - Pa!
Băieți, să mergem.
Tocmai te-a lovit mingea lui Zach MacLaren în față.
... mingea e în joc de data asta.
- Cine? - Da, haide!
Zach MacLaren? Vestitul fotbalist?
- Ce punctaj are? - Fato, arată-bine-virgulă-nouă.
Și clar flirta cu tine.
Sunt sigură că eu cu el aș avea un scor de compatibilitate zero.
Ei bine, abdomenul lui ar trebui să contribuie la acea cifră.
Apropo, am donat pentru aplicația ta, așa că faci cinste diseară.
Bine. S-a făcut!
Îmi dai înapoi când primești prima ofertă. Îmi cumperi o insulă.
Voi cumpăra două insule, una pentru afaceri și una pentru plăcere.
Cu matricea m x n cu elemente numere nenegative,
putem găsi calea care minimizează suma tuturor numerelor de-a lungul căii.
- Cred că merge. - La naiba! Am întârziat!
Băieți, ceasul. Haideți!
Prelegerea.
Țineți minte, când alegeți un program de masterat,
nu contează doar IA și protocoalele de tip „cunoaștere zero”.
Contează și să găsiți oameni pe gustul vostru, cu care să puteți râde.
Pentru că nu puteți sta numai în bibliotecă.
Următoarea întrebare.
Care este cea mai mare realizare a dvs.?
Câștigarea premiului Turing și creșterea copiilor mei alături de partenerul meu.
Mai avem timp pentru încă una... Da, te rog.
Fiind Ziua Îndrăgostiților, ne-ați putea spune, ca om de știință,
care este opinia dvs. asupra iubirii romantice?
Convingerea mea că majoritatea lucrurilor pot fi descrise de o ecuație matematică
nu interferează cu credința mea în puterea iubirii,
care mă ține într-o stare de venerație.
Nu sunteți de acord?
Îmi place abordarea filosofului Alain de Botton.
Și care anume este filosofia lui?
Că dragostea romantică e o invenție a erei moderne
și că majoritatea nu s-ar îndrăgosti dacă nu ar fi auzit niciodată de asta.
- Nu ai fost niciodată îndrăgostit? - Am avut o pasiune sau două în școală.
Dar îndrăgostit, eu... Este exact ceea ce vor marile corporații.
Când te gândești la flori, ciocolată, filme, cântece de dragoste... Haide!
Dragostea romantică este un produs al capitalismului.
Acum, vă doresc o Zi a Îndrăgostiților frumoasă și vă mulțumesc pentru prezență.
Hei!
Mi-a plăcut foarte mult întrebarea ta.
Și nu uita
că sunt și eu doar o fată,
care stă în fața unui băiat,
cerându-i să o iubească.
Nici măcar o lacrimă?
Nu-mi vine să cred că mă pui să mă uit la asta.
Cum să nu-ți placă? Toată lumea plânge la scena asta, chiar și băieții.
Asta pentru că antrenezi nonstop? Ai devenit Omul de Tinichea?
Secvența e una clasică,
dar Hugh Grant nu spune nimic și se uită la ea, de parcă e constipat.
- Strici cheful omului. - Scuze.
Doar că aceste filme sunt pline de clișee.
Cineva are inima frântă, iar altcineva spune:
„Stai. Lasă-mă să rezolv lucrurile făcând un gest măreț
cu un discurs pompos în public.”
Ce este în neregulă cu asta?
- Bună, mamă! - Bună, dragă.
- Bună, Paula! - Elle, poeta mea preferată!
Întrebare rapidă. De ce urăște fiica ta comediile romantice?
Mă depășește. Mă uit la Când Harry a cunoscut-o pe Sally.
Pentru că răspândesc paradigme romantice nerealiste.
Dacă nu eram acolo la naștere, făceam un test ADN.
Elle, ce faci în weekendul prelungit?
Am grijă de copilul profesorului meu de engleză.
Oamenii au încredere în mine cu copiii lor. E stupid.
E incredibil c-au avut încredere în mine cu al meu.
Zoey, ai primit detaliile de zbor? De-abia aștept să te văd.
Da.
Mă întorc să mă uit la paradigme romantice nerealiste.
- Vă iubesc pe amândouă. - Te iubesc.
Îmi fac griji pentru ea.
Eu doar... Îmi doresc să găsească...
- Dragoste? - Compatibilitate.
Știi, divorțul lor a fost așa de greu!
Dragostea este grea. Tu, pur și simplu, nu vrei să riști.
De fapt, am întâlnit pe cineva la...
Era un tip la prelegere și era interesant.
- Dă-mi detalii. Spune tot. - L-a citat pe Alain de Botton.
- Grozav. Ar trebui să știu cine este? - Da.
„Dacă cineva nu ar auzi de conceptul de dragoste...”
„Nu s-ar îndrăgosti.” Dumnezeule! L-a citat pe tipul tău?
Alertați tocilarii! O potrivire pentru Zoey.
- Arăta bine? - Era interesant.
- Deci, un tocilar mișto? - Era doar interesant.
- Spune-o din nou. - Interesant. Taci!
- Probabil nici nu-l voi mai vedea. - Interesant.
Hei! Ai lovit pe cineva în cap astăzi?
Hei, ești tu. Ce faci?
- Bine. - Bun.
Tu ce faci aici?
E o librărie, așa că am venit să iau o carte. Ce faci tu aici?
Lucrez aici. Face parte din programul meu de studiu.
Tare!
Manualele sunt în față, ficțiunea este în dreapta
și non-ficțiunea e acolo.
Mulțumesc. Bine.
- Aveți cărți despre Battletoads? - Este istorie medievală sau o trupă rock?
- E un joc video. - Nu avem genul ăla de cărți.
- Aș putea s-o comand pentru tine. - Asta ar fi tare. Grozav!
Bine. Deci, două opțiuni.
Battletoads, ghid pentru idioți sau Battletoads pentru tonți.
Doamne! Amândouă sună rău, nu-i așa?
Un tont e cineva cu inteligență scăzută, dar poate însemna și un nepriceput.
Dar un idiot este doar un idiot.
- Hai să alegem tontul atunci. - Bună alegere!
Mulțumesc.
- Ar trebui să ajungă aici până miercuri. - Bine.
Cardul.
Poftim.
Jocurile video sunt principala cauză a divorțurilor.
Cine spune asta?
Un actuar care enumeră cauzele divorțului.
- Un ce? - Actuar.
Cineva care face statistici pentru a evalua riscul și incertitudinea.
Ai putea să-mi comanzi o carte și despre asta?
- Serios? - Nu.
Sarcasmul este frecvent o încercare de a masca ignoranța.
Da. La fel și să fii o atotștiutoare.
Bine. Mulțumesc. Zi frumoasă!
Touché!
Hei, stai!
Hei, Zach, ai uitat cardul!
Hei, Zach. Zach, stai.
Zach, stai!
Dumnezeule!
Dumnezeule! Zach?
Dumnezeule! Zach? Doamne! Zach? Zach?
- Este bine? A apărut de nicăieri. - Nu răspunde. Sunați la Urgențe.
- Trezește-te. Doamne! Te rog să nu mori. - Vor să știe dacă respiră.
- Nu știu. Nu-mi pot da seama. - Verifică!
- Fă-i respirație gură la gură. - Poftim?
Ține-l de nas! Apucă-l de nas.
Dumnezeule!
- Unde sunt? - Dumnezeule! Ești în viață.
- E în viață. Da. - E în viață.
Ce s-a întâmplat?
Ai avut un accident. O să fii bine. Ambulanța este pe drum.
- Poftim. Vor să vorbească cu tine. - Cu mine? Bine.
- Ce se întâmplă? - Da? Da, e în viață.
Respiră. Și vorbește. Deci, doar să-l țin treaz? Scuze.
- Numele meu? Zoey. - De ce m-ai lovit?
Zoey.
Slavă Domnului, ești tu.
- Hei, e în regulă. - Mulțumesc lui Dumnezeu, ești tu.
Ambulanța este pe drum.
Bine. În regulă. Bine. Cu siguranță o să trăiești.
- Da. - Deci, nu-ți face griji.
Am auzit.
Slavă Domnului!
- Va fi bine? - Probabil.
Te vom duce la spital, te vom verifica.
Suntem pregătiți pentru transport.
- Vii cu mine, nu? - La spital?
- Am nevoie de tine. Vino, te rog. - Eu?
Ar fi bine să vii, să stea relaxat.
Bine.
Mulțumesc.
Triaj, vă rog.
Ești în regulă? Ce s-a întâmplat?
- Sunt bine. - Nu aș spune „bine”.
- Zach are o comoție. - Dumnezeule!
Era pe bicicletă, l-a lovit o mașină și a sărit peste capotă.
Nu-și amintește de accident sau altceva de dinainte.
- Ultimele câteva săptămâni sunt neclare. - Deci are amnezie?
- Este normal. - Ce este normal la amnezie?
Dar este temporară, nu?
- Cel mai probabil, da. - Probabil?
- Erai cu nasul în telefon? - Nu.
Nu se uita în el, dar și-a spart telefonul.
- Tu cine ești? - Zoey.
Zoey? Zoey?
- Da. - Zach vorbește încontinuu despre tine.
- Da? - Mamă.
- Bine, te-a menționat de câteva ori. - Abia ne cunoaștem.
Ați ieșit acum două săptămâni, nu?
- Ieșit? - Mamă, ai putea să nu? Te rog.
- Îmi pare rău. - Erai cu Zach? Tu ai sunat la Urgențe?
- Da, dar asta e... - O să-l externez pe Zach.
Fără ecrane timp de 72 de ore. Luminile albastre pot agrava simptomele.
- Să se hidrateze și să se odihnească. - Își va recăpăta memoria, nu?
Rămâneți la o rutină fără stres. Luați-l ușor.
Dar avem o excursie de schi în familie în acest weekend.
Dacă se odihnește, nu este o problemă.
- Mulțumesc, doctore. - Grozav! Mersi.
Mulțumesc, doctore.
Vii acasă cu noi ca să putem fi cu ochii pe tine.
Iar tu, domnișoară, vii la cină.
- Nu, nu, nu. - Insistăm.
- Sunt un bucătar fabulos. - Este!
Bineînțeles că vii. Haide!
Bine.
Lăsați-mă să-mi sun colega de cameră. Să-i spun unde voi fi.
Dragule, este adorabilă. Îmi place foarte mult de ea.
Da, și mie. E destul de mișto.
Parker, nu-l mai împunge pe fratele tău cu acel camion. Ce faci?
- Sunt la spital. - De ce? Ce s-a întâmplat?
Sunt cu Zach MacLaren.
Stai puțin. Cum s-a întâmplat asta?
Pe scurt, a venit la librărie și a fost lovit de o mașină din cauza mea.
Acum are o comoție și crede că sunt iubita lui.
- Iese cu o Zoey. - Care Zoey?
Cealaltă Zoey.
- Care cealaltă Zoey? - Wallace.
Căpitanul echipei de fotbal feminin? Voi două semănați.
Ți-am trimis contul ei de Insta.
Poate că există o asemănare minusculă. E foarte pasionată de fotbal.
Da, cred că au un scor bun în aplicația ta.
Hei, ai grijă ca Zach să o ia ușor.
Nimic care să-l supere, altfel simptomele s-ar putea agrava.
- Ai înțeles? - În regulă.
- Stai. Cine a fost ăsta? - Era doctorul.
- Ce fac? - Păi, nu vrei să-i înrăutățești starea.
Știi ce? Părinții lui Zach m-au invitat la cină.
Așa că voi merge la ei, îi voi prinde singuri și le voi spune adevărul.
- Da. Lasă-i pe ei să-i strice creierul. - Perfect. Trebuie să închid. Pa!
De ce ai făcut asta?
- I-am scris de un miliard de ori. - Zoey, suntem în Bahamas.
- Pun pariu că este semnalul. - Folosesc WiFi.
- Sunt sigură că Zach va răspunde. - Și dacă se dă dispărut?
- Nu știu ce înseamnă asta, dragă. - Ne-am dat mesaje dimineață și apoi...
- Crezi că a întâlnit pe cineva? - Între micul-dejun și prânz?
Se duce la schi, mamă. Știi cât de drăguțe sunt pipițele pe pârtie?
Nu trebuia să iei vacanța asta.
Are toane încă de când Barcelona l-a pierdut pe Messi.
Cei din familia Wallace nu se înjosesc, iar plânsul provoacă riduri. Ține minte!
- E drăguță casa părinților tăi. - Da, mulțumesc.
Ceva pare diferit. Nu știu.
Îți amintești că ai lovit o fată în cap cu o minge de fotbal?
Nu, dar îmi amintesc sărutul...
Nu. Amintește-ți, doctorul a spus să o iei încet și ușor.
Vreau să-ți mulțumesc că mi-ai salvat viața.
- Probabil a fost vina mea. - Bau!
Rahat!
Ai spus cuvântul cu „r”.
Asta se întâmplă când sperii oamenii. Ea este sora mea mai mică, Avery.
Numele meu nu e Avery. E Amanda.
Amanda? Despre ce vorbești?
- Amanda? - Face mișto de tine.
Cred că părinții tăi i-au spus despre problemele de memorie.
Vreți să ne jucăm pe Xbox?
- Da. - Nu. Nu are voie să se uite la ecrane.
- Nu. - Nașpa de tine!
Ești așa de rea!
Mă voi juca Battletoads cât vreau eu de mult.
Jocurile video sunt principala cauză a divorțului
și habar n-am de unde știu asta.
- E atât de rea! - Tocmai ți-ai amintit asta?
Ți-ai mai adus aminte și altceva?
- Ce drăguță ești! - Mă duc să-i ajut pe ai tăi cu cina.
Frumos din partea ta!
- Mă schimbi cu uleiul de măsline? - Bine.
Mulțumesc.
Zach mi-a spus
că trebuia să pleci în Bahamas în acest weekend, cu familia ta.
Da. E ceva ce trebuie să vă spun.
Familia mea nu este în Bahamas.
- De ce, dragă? - Asta va suna ciudat...
- Hei, am auzit despre Zach. E în regulă? - Are o comoție, trebuie să o ia ușor.
- Știți statisticile despre asta. - Are dreptate.
- Zoey, el este Miles, vărul lui Zach. - Bună.
Jucătoarea de fotbal.
- Ai noroc că nu e mai rău. - Asta pentru că Zoey mi-a salvat viața.
Nu chiar.
Miles este la MIT.
E în vizită doar în weekend.
- Am auzit că este o școală grozavă. - Da. Mulțumesc.
Nu-mi vine să cred că nu purtai cască! Trebuie să fii mai atent.
- Bicicleta este distrusă? - Îmi spuneai ceva despre călătoria ta?
A trebuit să o amânăm. A intervenit ceva.
Ei bine, doar... Începeți, haideți!
Deci, Zoey, Zach mi-a spus că tatăl tău e doctor.
- Da, așa e. - Ce fel de doctor?
Genul care își primește pacienții la cabinet.
- Îmi amintesc. E generalist, nu? - Da, așa e.
Este un medic grozav.
- Cu siguranță. - Te antrenezi în afara sezonului?
Da. Continui să lovesc mingile.
- Pe ce poziție joci? - Undeva la mijloc.
Uneori în stânga, alteori în dreapta.
Dar cu fotbalul nu pot ajunge prea departe. Mă gândeam la un masterat.
Poate MIT pentru informatică.
- Ești interesată de programare? - Da. Este specializarea mea.
- Nu-mi amintesc asta. Stai. Da? - Doamne! E amnezia ta.
Doamne! Ce tare! Te rog, ce altceva ai mai uitat?
Comportă-te frumos!
Ei bine, Zoey, sunt impresionat că ai așa multe interese.
- Mulțumesc. - Miles studiază informatica.
- Învățarea automată. - Uimitor!
- Mulțumesc. - Nu știam că avem asta în comun.
- Drăguț. - Da.
Hei, băieți! Șase litere. Inventatorul analizei matematice.
- Newton. - Se potrivește.
Da, da. O știam și eu pe asta.
- Trebuie să fii rapid. - O fâșie de pământ. Patru litere.
- Insulă. - Aia are șase litere.
Sunt șase litere?
- Istm. - Se potrivește.
Bravo, voi doi! Sunt impresionată.
Trebuie să plec. Am examenul de disertație săptămâna viitoare.
- Ar trebui să te odihnești. Ai o comoție. - Da. Mulțumesc, doctore.
- În regulă. - Noapte bună!
- Pa, omule!
Hei, noi vom merge la schi în weekend. Vrei să mergi cu noi?
- Da, ar trebui. - Este o idee grozavă.
Nu știu dacă este o idee atât de bună.
Adică, tocmai te-ai rănit,
și am planuri cu mama în acest weekend.
Asta e mama. Ar trebui să o întreb.
Bine. Scuze.
- Ce au spus? - Nimic. Pentru că nu le-am spus încă.
- Ce aștepți? Absolvirea? - Îți amintești de tipul de la prelegere?
Cel despre care ai zis că e „interesant” de 23 de ori? Nu, deloc.
Ei bine, numele lui este Miles,
e vărul lui Zach și este în vizită aici, de la MIT,
și m-au invitat să merg la schi cu ei.
Nu vreau să trag concluzii, dar asta este soarta.
- Nu cred în soartă. - Crezi în probabilitate.
Care este probabilitatea să dai de tipul interesant
în casa unuia care se presupune că e iubitul tău?
- Statistic vorbind, zero. - Pentru că este soarta.
Trebuie să profiți de moment, pe pârtie.
Eu am provocat accidentul,
și acum voi flirta cu vărul unui om cu amnezie?
Bagă în aplicația ta. În primul rând, Zach are o comoție.
Doi, are o iubită.
Trei, doctorul ți-a spus să nu-l superi.
Patru, vărul său este un tocilar mișto cu care ai o mulțime de chestii în comun.
La ce duc toate astea? O potrivire perfectă.
Pretinde că ești cealaltă Zoey.
- Nu așa merge aplicația. - Păi, poate ar trebui.
- Și Miles este aici doar pentru weekend. - Exact. Distrează-te, Zoey.
- Bună. - Nu mai vin acasă în weekend.
Ești bine?
Am fost invitată să merg la schi cu niște prieteni.
De abia așteptam să te văd, dar sună distractiv.
Îmi pare rău, mamă.
E în regulă. Mă bucur că îți faci prieteni noi.
Ai grijă să te duci pe pârtia mică.
Pentru că eu am fost o dată, și am trecut de copaci și aproape am murit.
- Tu ce o să faci? - Nu-ți face griji. Am o mulțime de făcut.
Bine. Pa! Te iubesc.
Profesorul a venit acasă târziu, dar m-au plătit în plus. Ce este aia?
Bine. Asta e despre analiza computațională și e foarte avansată.
Miles ar putea fi impresionat sau ar putea crede că vreau să-l intimidez.
Așa că asta este despre teoria computațională.
Îl iubim pe autor. Arată cât de multe avem în comun.
Dar nu vreau să creadă că mă gândesc prea mult,
așa că nu știu pe care s-o iau cu mine. Ce ar trebui să fac?
- Elle! - Lasă cărțile, pune costume de baie.
Te duci la schi. Știi ce înseamnă asta?
Da.
Nu. Cadă cu hidromasaj. Nu-mi vine să cred că trebuie să-ți explic asta.
- Am ceva pentru tine. Aici. - Ce e asta?
Îți dau costumul meu de baie mișto, sexy, care nu dă greș niciodată.
- Bine. Bine. În regulă. - Da.
Doamne! Cu plăcere!
Cum rămâne cu Zoey Wallace? Sigur e foarte îngrijorată în privința lui Zach.
- Dumnezeule! - Să nu poată da de el.
Zoey, te rog, nu te mai gândi atât.
Cealaltă Zoey e cealaltă Zoey. Concentrează-te pe această Zoey.
Mergi la schi cu un tip amnezic și te prefaci că ești altcineva.
Adică, asta e vacanța perfectă.
- Asta e vacanța perfectă? - Da.
Dumnezeule! Cred că e un pui de balenă. Zoey. Zoey. Zoey, dragă.
- Zoey. - Nu acum. Mă concentrez.
Începe yoga la piscină. Am rezervat trei locuri.
Aceste fete ar putea fi concurența mea.
Fetele pe care Zach le urmărește pe Instagram. Le-a apreciat pozele. Amy.
Bine, ea este de șapte, tu ești 12.
Nu ar fi trebuit să-i dau acea pasă. Trebuia să lovesc eu.
- Exagerezi. - Ori e mort, ori mă părăsește.
- Nu sunt sigură cum e mai rău. - Cred că mort e mai rău.
- Să mergem. Yoga începe în cinci minute. - Tată, vezi și tu!
- Sună la compania aeriană. - Doamne! Din nou. Vezi?
Trebuie să aflu unde este Zach și cu cine este.
- Să jucăm un joc. - Jocul plăcuțelor de înmatriculare?
- Nu este cam plictisitor? - Nu. Nu cum îl joc eu.
Aduni numerele de pe plăcuțe până când ai un număr prim.
- Asta e ca la școală. E plictisitor. - Mie mi se pare distractiv.
Ignorați-mă. Un accident fericit.
Nu te uita la mine. A primit asta de la tine.
Aici este.
- Este chiar mai bine decât în poze. - Bună treabă, dragule!
Mulțumesc.
- Este uimitor. - Asta e fantastic.
Zach, îți amintești ce mult ne-am distrat aici data trecută?
Da.
- Am mai fost aici? - Nu, uitucule. Fac mișto de tine.
E închiriată.
Zoey, pe tine și Avery, nu vă deranjează să împărțiți camera, nu?
Nu mă deranjează. Înțeleg.
Cu prea multă emoție pentru Zach, creierul lui va exploda.
- Avery! - Să ne pregătim de munte.
- Mai avem jumătate de zi. - S-o facem.
- Zach, dragă, îți amintești? Fără ecrane. - Nu, știu. Da.
Vă avertizez că a trecut ceva timp de când nu m-am mai dat cu snowboardul.
- Spuneai că mergi anual. - Douăsprezece luni sunt mult timp.
- E ca mersul pe bicicletă. - Crezi că e cea mai bună analogie?
- Îmi pare rău, omule. - Puțin cam insensibil.
- E în regulă. E bine. - Ce ai de gând să faci?
Muntele e frumos.
Rămân la cabană, iau o carte, citesc ceva.
Ai vreo carte?
- Nu. - Am eu una.
Este despre femei-spion în Al Doilea Război Mondial. Nu cred că-ți va plăcea...
- În caz că... - Bine.
- Da.
Da.
- Bine. Pornim spre pârtii? - Așa vom face.
Scuze. Suna mai bine în capul meu.
Te cam chinui, pentru o jucătoare de fotbal.
- Te-ai mai dat vreodată cu snowboardul? - Ce?
- Va fi gata imediat. Nu-ți face griji. - Gata. E ușor.
Mă descurc. Sunt bine. Sunt bine.
- Te-am prins. - Ești bine, dragă?
- Te ții prea strâns. - Ca să nu cadă.
- Luați-o voi înainte. Venim și noi. - În regulă. Eu sunt făcută pentru viteză.
Să vă distrați!
- Da. Ne întrecem. Ai grijă! - S-o facem.
- Mulțumesc. - Bine.
Ne mai vedem, fraierilor.
Pot să-mi iau brațul acum? Bine.
- Ești gata? - Da.
În primul rând, asigură-te că greutatea e pe piciorul din față. Așa cârmești.
- Deci, doar... - Da, așa...
Asta e. Așa. Bine, încetinește acum. Încetinește!
Nu pot.
Ești bine?
- S-o luăm încet. Cât poți de încet. - Bine.
Sună bine? În regulă.
- Mult mai bine. - Mergi înapoi.
- Bine. Călcăiele! - Așa?
- Așa? Nu... - Cum e asta?
- Folosește-ți călcâiele! - Așa!
Ai grijă la... Îmi pare rău. Îmi pare rău!
Doamne!
Încetinește! Mă auzi?
Îmi pare rău. Scuze.
- A fost uimitor. - Dumnezeule!
- Am făcut-o. - Ai făcut-o.
- Am făcut-o. - Da.
Hei, voi doi!
- Hei! - Bună.
- A fost ca și cum ai merge cu bicicleta? - A fost o coborâre bunicică, ultima.
- Așa e. Ai fost grozavă. - Mersi!
Singura dată când n-ai dat cu fața de zăpadă.
Avery, ce este cu tine?
- Cum e capul tău? - Mă simt bine.
- Memoria mea va reveni curând. - Perfect.
Apoi am căzut și m-a ajutat să mă ridic. A fost foarte dulce.
- Și v-ați sărutat? - Nu, nu! Eram pe munte.
- Sună romantic. Trebuie s-o recunoști. - Bine. În fine. Ai dreptate. A fost.
Uită-te la tine!
Ce face Zach? Cum mai stă cu memoria?
Cine știe? I-ar putea reveni în orice moment.
Se scurge timpul, pune-ți costumul de baie și du-te la cada cu hidromasaj.
Sună-mă înapoi când se încinge treaba.
Nu știu. Familia lui Zach este atât de drăguță! Mă simt aiurea.
O poveste de dragoste bună începe cu un triunghi amoros.
Pe aripile vântului, Marele Gatsby, Lolita.
Poate că ar trebui să termin cu asta.
Să-i spun adevărul. Și apoi pot fi sinceră cu Miles.
Trebuie să închid. Zach își va recăpăta memoria și le vei putea spune tuturor
că nu ai vrut să-i provoci mai mult rău.
Fugi și flirtează cu singurul care găsește analiza matematică interesantă.
- Te iubesc. Pa! - Bine. Și eu te iubesc. Pa!
Bună.
Bună. Curry verde cu orez, naan cu usturoi și Coca-Cola Diet.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Nu te-am mai văzut până acum. Probabil ești noul curier.
- Da. Sunt din Chile. Tocmai m-am mutat. - Bine.
Eu sunt bona.
- Deci, mergi la școală? - Da.
Întâi să învăț mai bine limba engleză și apoi să devin doctor.
- Foarte ambițios. Ce fel de doctor? - Cardiologie. Tu?
- Editare de carte. - Ești scriitoare?
Da, exact.
Studiez scrierea creativă, dar mă axez pe poezie.
Deci amândoi suntem interesați de inimă sau el corazón.
- Cred că da. - Ei bine, trebuie să plec.
- Mă așteaptă livrările. - Da, și eu.
Trebuie să mă întorc la copii. E prea liniște. Ceva e în neregulă.
Mult noroc! Ne vedem data viitoare. Noapte bună!
De ce se numesc hamburgeri dacă nu sunt făcuți din șuncă?
Asta e o întrebare foarte bună.
În ciuda faptului că hamburgerul e, în esență, american,
își are, de fapt, originea în Hamburg, Germania.
Cu toate acestea, pizza este cu siguranță italiană.
Ăsta e doar un truc pentru a ne zice cum s-au întâlnit.
Doamne!
- Eram în străinătate, cu rucsacul. - Italia.
Arome de Chianti, pizza și bolognese în aer.
- Știm, tată. Ne-ai mai spus. - Ei bine, Zoey nu știe.
- Mi-ar plăcea să aud. - Tocmai terminaserăm facultatea.
- Încercam să ne găsim drumul în viață. - Două suflete pierdute.
Eu chiar eram pierdută, iar italiana mea nu mă ajuta deloc.
Nimeni nu vorbea engleză. Încercam să găsesc gara.
Și ne-am lovit unul de celălalt,
fiecare cu nasul în ghidul său de călătorie.
Da. Așa a decurs drăgălașa noastră întâlnire.
Îmi place. Și păreți foarte compatibili.
Cred că suntem.
V-ați îndrăgostit la o pizza. De aceea îmi place mie așa mult.
Și mie. Îmi place mult pizza.
- Știu. E așa bună! - Prea mult, probabil.
- Stai. Nu-i așa? - Ba da, dragă. Cu pepperoni.
Îți amintești că îmi datorezi 200 de dolari?
Nu. Cred că tu îmi datorezi mie 200 de dolari.
Nici să nu-ți treacă prin cap.
Bună. Da. Curierul meu tocmai a plecat și nu am orez în comanda mea.
Nu. Nu-l vreau scos de pe factură. Ce este curry verde fără orez?
Am dreptate? Îl puteți pune să-l aducă? Și vă puteți asigura că este același tip?
Grozav! Mulțumesc.
Hei! Vrei să vezi un film?
- Sigur. - Ce zici de Frumușica?
Visul Juliei Roberts de a da peste un tip bogat.
Și portretizarea nerealistă a exploatării sexuale.
Exact.
Ciudat! Credeam că e unul dintre preferatele tale.
- Cum rămâne cu Spune orice...? - Serios?
- „Serios”, ce? - Nu.
Nu cred că există exploatatori sexuali în ăla.
- Nu, dar este plictisitor și... - Ce?
Haide! Faza cu casetofonul de la sfârșit?
Marele gest, în care protagonistul își mărturisește dragostea în public.
Pur și simplu promovează idealuri romantice nerealiste.
Exact.
Bine. Atunci, e un nou film Marvel.
Hei! Nu te poți uita la film. Îți aduci aminte?
- Da. Perfect. - Doctorul a spus fără ecrane.
Ghici ce putem face.
- Film? - Da.
Doar unul dintre cuvinte.
- Două silabe. - Da.
Rece? Tremurând? Foarte frig?
- Îngheț. Regatul de gheață. - Da.
- Avery, bravo! - Luați de-aici, rahaților!
Hei, hei, hei, limbajul! Zoey, tu urmezi.
Haide! O poți face.
Emisiune TV. Un singur cuvânt.
Bine, două silabe.
Bine.
- Fotbal. - Șoc electric?
E bine? Ar trebui să sunăm la Urgențe?
Bine.
- Seinfeld. - Da.
- Cum te-ai prins? - A făcut o undă sinusoidală.
- O ce? - Sunt oscilații de înălțime constantă.
- Undă sinusoidală. - Chestie științifică.
- Desigur. - Foarte impresionant, voi doi.
Știam și eu asta.
Zach, se face târziu. Încă te recuperezi.
- Mai bine te odihnești. - Sunt destul de epuizat.
- Noapte bună, fiule. - Bun joc!
- Prea lent. - Omule!
Mă gândeam că, după toate căzăturile pe care le-am luat,
- cada cu hidromasaj ar putea ajuta. - Sigur. Simtă-te ca acasă.
Bine. Mai vrea cineva să vină?
Eu vreau.
Bună din nou. Îmi pare rău că nu avea orez.
- Am crezut că e în geantă. - Era acolo.
- Am greșit eu. - Atunci de ce...
- Și copiii? - Dorm.
Apropo, eu sunt Diego.
- Elle. - Știu. Am văzut bonul.
Deci, spune-mi despre tine și Zach. Cum v-ați întâlnit?
- Ne-am întâlnit la o petrecere. - Asta e ciudat.
Pentru că Zach mi-a spus că v-ați cunoscut la un antrenament de fotbal.
Ne-am cunoscut la o petrecere după antrenament.
Știi, fratele meu e cel mai bun prieten al meu.
Asta e foarte dulce.
Și, dacă-l rănești, mă voi asigura
că nu vei mai putea lovi niciodată cu piciorul o minge.
Capisce?
Capisce.
Vrea cineva bezele? Am pornit șemineul.
Da, da, da.
- Vrei să intri să le aduci? - Bine. Mă bucur că am discutat.
Da, și eu.
Mi-ar plăcea să intru și eu. Sunt puțin încordat azi.
- Deci, cum e la MIT? - E bine.
E greu, pentru că toți de acolo sunt inteligenți. Adică, foarte inteligenți.
Te face să vrei să te străduiești mai mult.
- Da. - Ar trebui să aplici cu siguranță.
- Crezi? - Sigur. Ești foarte deșteaptă.
- Mersi. - Și amuzantă.
Îmi place foarte mult să petrec timp cu tine.
Asta poate suna cam aleator. Tu și Zach...
Aveți o relație exclusivă?
Nu am vorbit serios despre asta.
- Am înțeles. - Relația este încă foarte la început.
Pentru că, așa cum am spus, chiar îmi place să petrec timp cu tine.
Nu vreau să sune aiurea, dar chiar crezi că vă potriviți bine?
- Ei bine... - Așa cum o facem noi.
- Ca noi? - Adică, suntem atât de sincronizați!
- Da, și compatibili. - Da.
Atât de multe în comun!
Am totul. Gata?
- Da! - Da.
Bine.
De câte ori a căzut tata pe pârtie ieri?
- Nu a fost așa de rău. - Minți.
Bună dimineața.
- Bună, iubito. - Zoey, ai dormit bine?
- Da. - Grozav!
- Mulțumesc. - Uite o cafea.
Mulțumesc.
- Unde sunt ceilalți? - Tatăl lui Zach își ia schiurile.
- Avery se îmbracă. Unde este Miles? - Cred că vorbește cu Emily.
- Cine este Emily? - Iubita lui Miles.
Iubita?
- E adorabilă. - Da, e drăguță. E foarte drăguță.
- Ar trebui să-mi iau o jachetă. - Da, ar trebui, dragă.
- Astăzi va fi foarte frig. - Da.
Hei! Pregătită pentru ziua a doua?
- Ai o iubită? - Da.
- Cum rămâne cu noi? Cu noaptea trecută? - Nu-i pasă. Suntem poli.
Bine. Mie îmi pasă.
- Relaxează-te. A fost doar un sărut. - Cum de ești așa relaxat cu asta?
Ai spus că suntem sincronizați, că avem multe în comun.
- Ai spus că ne potrivim. - Da, așa e.
- Credeai că zic că ar trebui să ieșim? - Da.
- Credeam că e doar un flirt. - Asta ai crezut tu despre mine?
Nu înțeleg de ce mă judeci. Tu ești cu vărul meu.
- De fapt, nu sunt. - Ce?
- Și nu pot... - Nu poți ce?
E complicat, da? E doar... Nu contează.
- Hei, iubito. Ești bine? - Da. Da, sunt bine.
Carpe diem! Profitați din plin. E o vreme frumoasă afară.
Matt și Avery sunt în mașină. Voi sunteți gata?
Cred că o să rămân în casă azi, așa că...
Încă mă mai doare de ieri. Se pare că am o vânătaie.
- Dragă, îmi pare rău. - E în regulă. O să stau cu Zach.
- Da? - Da. Dacă e în regulă.
Da. Stai, lasă-mă să-mi verific programul.
Da, se pare că este liber toată ziua. Nicio grijă.
Mă bucur că nu vei fi singur.
- Ce... Nu vii? - Nu.
- Bine. - Hai să o facem, Miles.
Hei, dragule. În baia de la etaj găsești o cremă pentru vânătaia ei.
- Bine. - Comandați pizza dacă vreți.
- Mersi, mamă. - Bine.
- Zi frumoasă! - Distrați-vă!
Ne vedem mai târziu.
- Se pare că te am doar pentru mine. - Jocuri?
Jocuri!
Deci, obiectivul este să capturezi regele adversarului.
Regina este cea mai puternică și se poate mișca oriunde vrea.
Regina este cea mai valoroasă. Îmi place.
Calul se mișcă într-o formă de L, așa.
Și nebunul se mișcă în diagonală, așa.
Iar turnul sau roca se mișcă în sus și în jos.
- De ce se numește „rocă”? - De la cuvântul italian rocca.
- R-O-C-C-A, ceea ce înseamnă „turn”. - Ești așa deșteaptă!
Șahul este ca fotbalul, ca să fiu sincer.
Pionii sunt apărători, nebunii sunt mijlocași,
turnurile-s flancurile, iar regina este atacantul.
Atac și apărare.
Nu cred că voi mai vedea șahul la fel de acum încolo.
Bine. Pentru că sunt pe cale să te bat.
- Da? - Da, sigur.
Mută.
- Șah-mat! - A fost agresiv.
Șah-mat!
Șah-mat.
Care crezi că este cel mai important lucru într-o relație?
Caut o strategie aici, așa că zi tu prima.
Întotdeauna am crezut că este vorba de a avea lucruri în comun.
Compatibilitate, interese comune. Tu?
Cred că trebuie doar să-l placi pe celălalt.
Adică, pare simplu, dar uită-te la părinții mei, nu?
- Șah. Am șah. - Văd.
- Este un impas. - Ce e aia?
Este remiză. Nimeni nu poate da șah-mat.
- Deci este o remiză? - Da. Este egal.
Bun! Voi considera asta o victorie pentru Zach, bine?
A fost o bătălie grea, dar am recuperat.
Acum jucăm jocul meu.
Ce ai?
Încerci să mă faci?
Ai nevoie de lecții? Pot să te ajut puțin, dacă vrei.
- Există vreo ruletă? - Pentru...
Pentru ce-ți trebuie o ruletă? E vreun cod?
Calcule. Crezi că or să ajute?
Constant și distanța până la marginea mesei este de 91 centimetri.
Apoi singura variabilă este forța împingerii.
Asta voiam să spun și eu. Exact la asta mă gândeam.
Dumnezeule!
Gol!
- Mate, dragule. Nu mă subestima. - Creierul tău te va duce departe.
- Dumnezeule! - Nu știu ce să zic despre asta.
Ba da. Masterat, programare. Ai o carieră stabilită în fața ta.
- Despre ce vorbești? - Tu ai o carieră înainte.
Fotbalul nu este obiectivul final?
Am jucat fotbal toată viața mea.
Adică, ăsta e singurul lucru la care am fost bun, dar...
Să fim sinceri. Nu voi ajunge la profesioniști.
Deci, habar n-am
ce voi face cu viața mea după absolvire.
Și sunt destul de speriat de asta.
Zach, tocmai ai învățat șah în vreo 20 de minute, și aproape m-ai bătut.
- Aproape, da. - Ai fi grozav la orice.
- Crezi asta? - Desigur.
Deci, în afară de a fi un jucător profesionist de fotbal...
- Da. - Ce altceva îți place să faci?
Uite. Și apoi faci așa.
Da. Da. Da.
Pizza la micul dejun. Nu te lăsa speriată de ouă.
- Sunt cam speriată. - Ai încredere în mine.
Ouă și slănină. Da. Așa?
Ia o îmbucătură mare.
Dumnezeule!
- E atât de bună! - Da.
- E grozavă! - Spui și tu doar așa.
Unde ai învățat să gătești? De la mama ta?
- Nu. Am făcut cursuri de gătit. - Serios?
Da. De ce ești așa surprinsă? Cred că ți-am spus asta.
Ei bine, trebuie să spun, sunt foarte, foarte impresionată.
E cel mai frumos lucru pe care mi l-ai spus.
Nu, nu este.
Este adevărat?
E în regulă. Mă bucur să te cunosc.
Din nou.
Deci, pe lângă șah, cum îți mai place să te distrezi?
Amintește-mi.
Nimic? Bine. Păi, asta înseamnă că ai nevoie de mai multă distracție.
- Sunt... - Doar dacă nu urăști distracția.
- Urăști distracția? - Nu urăsc distracția. Știu să mă distrez.
- Îmi place distracția. - Îți place?
- Sunt regina distracției. - Mai vedem noi.
- Isuse, asta creează dependență. - Știu.
E o modalitate excelentă pentru mine și Avery să rămânem conectați.
Asta e dulce.
Știi, cred că îmi amintesc comandându-i o carte despre Battletoads.
- Aia era pentru Avery? - Da. Da.
Știi despre carte?
Nu, nu. Spuneam doar că e foarte dulce să-i cumperi o carte.
- Da. - Vorbind de cărți, cum e aia?
Păi...
Este uimitoare.
Habar nu aveam că femeile au scurtat războiul din Germania cu doi ani.
Da. Da. Este fascinant.
Modul în care cartea țese împreună viețile tuturor acestor femei,
captându-le vocile sub amenințarea războiului... E ca și cum aș fi acolo.
Adică, e incredibil.
Cred că tu sigur ai fi putut fi una dintre acele femei.
Asta e foarte dulce.
- Bună. - Bună!
Hei, cum a fost zăpada?
- Grozavă. - Da. A fost foarte bine.
Stai. Joci Battletoads?
- Hei! Cum a rămas cu „fără ecrane”? - Eu joc.
Nu jucam eu. Zoey juca. Am purtat ochelarii de soare.
- Bine. - Pentru siguranță.
- Deci, ce ați făcut? V-ați distrat? - Ce nu am făcut?
- Poftim? - Totul pentru cei peste 13 ani.
- Bine. - Mi-am uitat mănușile la cabană.
- Fără griji. Eu și Zach te putem duce. - Mulțumesc.
Pun pariu că le-am lăsat înăuntru, pe masă.
- Ne vedem imediat. - Bine.
Bine, Avery. Grăbește-te. Vom aștepta aici, bine?
Bine.
- Ai o mână bună pentru o tocilară. - Hei! Tocilarii conduc lumea.
- O fac? - Da.
N-o să-mi arunci aia în cap, nu?
Pentru că eu nu-ți pot arunca în cap, amnezicule.
Nimeni nu a spus că trebuie să fie corect.
- Doamne! - Asta e tot ce poți?
Vrei să vezi o bătălie reală? Nu știam dacă te-ai încălzit.
- Să te văd. - Hei, le-am găsit.
Îmi pare rău. Scuze. Ești bine?
- Da. - E numai vina mea. Îmi pare rău.
Asta ar putea lăsa un semn.
Poate lăsa un semn. Poate lăsa semn.
Cred că am un déjà-vu sau ceva.
Trebuie să-ți spun ceva.
Hei, fără pupături în fața surorii tale mai mici.
Mulțumesc. Mulțumesc, Avery.
- Miles m-a sărutat. - În cada cu hidromasaj?
Doamne! Costumul de baie nu dă greș niciodată.
- Ce ai făcut în costumul de baie? - N-ai tu treabă.
- Apoi am aflat că are o iubită. - Ce?
Sunt poli.
Nu vrei să fii a treia roată la căruță. Pot să înțeleg asta.
Și mulțumesc lui Dumnezeu că Miles îi deschide mintea lui Zoey.
Corect. Dar acum Zach este cu adevăr surprinzător...
M-a lovit în cap cu un bulgăre de zăpadă. Și apoi m-a sărutat.
Și nu-mi vine să cred că spun asta, dar m-am simțit bine.
Ai amnezie acum? Cât de tare te-a lovit acel bulgăre de zăpadă?
- E derutant, da? - Zach MacLaren.
Asta nu e surprinzător. E revoluționar.
- Elle, trebuie să-i spun adevărul. - Stai. Îi place de tine?
Nu știu. Cât de mult sunt eu? Și cât este amintirea lui Zoey Wallace?
- Dar vibrați unul cu celălalt. - Sigur.
Tu cea reală vibrezi cu el cel real, exceptând micul detaliu cu amnezia.
Nu e mic. Este un mare detaliu.
Și vibrarea noastră, orice ar fi, este duplicitară.
Nu știai că Miles e poli sau că vei ajunge să-l placi pe Zach.
- Ia-o ușor. - Elle, ar trebui să-i spun.
Aștepți până își revine Zach, apoi îi spui adevărul.
Ăsta era planul.
Îmi plac planurile care urmează o concluzie logică, precum un cod bun,
nu cele ca un hard-disk prăjit.
Da. Dar așa ar putea fi creierul lui Zach dacă îi spui prea curând.
Bine. Mulțumesc. Trebuie să închid.
- Da? - Ești trează?
Da.
- Hei! - Hei!
Sunt destul de obosit. O să urc să mă culc.
Desigur.
Vreau doar să-ți mulțumesc pentru o zi atât de minunată.
M-am simțit minunat. Pe bune.
Iar pari surprinsă.
Doar că nu a fost așa cum mă așteptam.
Chiar ești plin de surprize, Zach MacLaren.
Ei bine, da, vreau să spun...
Și tu ești plină de surprize, Zoey Wallace.
- Ești bine? - Da.
Ce s-a întâmplat?
Nu, nu. Este doar...
Sper doar că atunci când te vei întoarce la școală și-ți va reveni memoria,
încă vei mai...
Îți vei aminti ziua asta și vei dori să petrecem timpul împreună.
Da, desigur. De ce n-aș face-o?
Fără motiv.
Voiam doar să știi.
Zach. Poți veni să cauți monștrii din cameră?
S-a făcut, Avery. Da, vin imediat.
Nu va adormi până nu urc, așa că...
- Noapte bună! - Noapte bună!
Hei, știi cum se deschide ușa asta?
Porniți Xbox-ul. Să jucăm Battletoads.
- Dragă, lasă-mă să iau asta. - E devreme. Vrei să rămâi la cină?
- Bine, da. - Zoey...
De ce scrie „Zoey Miller”? Tu ești Zoey Wallace.
Cine este Zoey Wallace?
Zach MacLaren! Te-am prins!
- Tu cine ești? - Sunt Zoey, iubita lui Zach.
- Dar ea e Zoey, iubita lui Zach. - Nu, nu este.
- Nu înțeleg. - Ce se întâmplă?
Asta aș vrea să știu și eu.
- Tu ești iubita mea. - Da, normal că eu sunt.
- Pe tine te-am lovit cu mingea de fotbal. - Da.
- Nu înțeleg. - Bine. Nici eu.
Da. Lăsați-mă să vă explic.
Deci, știu că nu-ți amintești, dar, când ai fost lovit de mașină...
- Ce? Când a fost asta? - Nu. Las-o să termine.
... ți-ai uitat cardul de credit în librăria unde lucrez
și am fugit să ți-l dau, nu ai văzut mașina care pornea.
Te-a aruncat și te-ai lovit la cap.
Când te-ai trezit, ai crezut că sunt iubita ta.
Pentru că avem același nume și bănuiesc că și semănăm.
- Ai vrea tu. - Știam că ceva e putred.
La spital, toată lumea a crezut că eu sunt cealaltă Zoey.
Voiam să vă spun adevărul.
Dar doctorul a spus că ai o comoție și să nu te stresăm.
Așa că nu am spus nimic ca să nu-ți facă rău.
Aveam de gând să le spun părinților tăi imediat ce ne-am întors.
Știu că asta va suna groaznic, dar apoi a venit Miles.
- Stai. Cine este Miles? - Eu sunt. Vărul lui Zach.
M-am gândit că eu și Miles avem atâtea în comun,
încât, atunci când m-ai invitat la schi, știind că el e aici doar pentru weekend,
mi-am zis că poate... aș putea fi cealaltă Zoey.
- Zoey Wallace, iubita lui Zach. - Nu eu sunt cealaltă Zoey. Tu ești.
- Dar după ce eu și Miles ne-am sărutat... - Hei! Mi-ai sărutat iubita, omule?
Tocmai s-a stabilit că nu e iubita ta.
Și cum rămâne cu Emily?
- Suntem poli. - Ce este poli?
Matematică. Vorbesc despre matematică.
- Nu e vina lui Miles. E a mea. - Îți place de Miles?
Așa am crezut, dar nu. Nu acum. Fără supărare.
Am simțit că am avut o conexiune în acest weekend.
- Da, am avut. - Cum adică? Ați împărțit o cameră?
- Au vrut. - Avery.
- Dar a fost o minciună. - Nu a fost...
Nu știu ce am crezut, dar nu mai contează acum.
Doamne! Tu ești fata de la librărie, care m-a făcut idiot.
Nu, era doar titlul cărții. Nu că... Nu ești idiot.
Ești foarte inteligent, și sensibil, și grozav.
Știu că toată această situație, și ceea ce am făcut, a fost greșit.
- Toți facem greșeli, dragă, dar asta... - Asta a fost groaznic. Știu.
Îmi pare foarte rău. Deci...
Așa că voi pleca acum și poți fi cu...
Da, poți fi cu adevărata Zoey.
Nu, stai. Te plac mai mult pe tine.
Doamne, iubitule!
Ai fost lovit de o mașină? Ești bine? Ești rănit?
- Nu, sunt bine. - Și nu avea creierul stricat înainte...
Ce rușinos! Mă simt așa prost!
De ce am crezut că ar fi o idee bună?
Îmi pare rău.
Adică, cine sunt eu ca să creez o aplicație de compatibilitate și dating?
- Te învârți în cerc. - Da, normal că mă învârt.
- Ți-ai urmat inima. Uneori asta... - Nu, am urmat sfatul tău.
Spui că asta este din vina mea?
Nu m-aș fi dus dacă nu m-ai fi împins.
- Încercam să te ajut. - Încurajându-mă să mint?
- Nu te-a interesat nimeni niciodată. - Ce e în neregulă cu asta?
Ți-e frică să nu fii rănită, nu lași pe nimeni să se apropie.
Nu înțeleg cum asta este... Cine te-a făcut pe tine poliția iubirii?
- Tu nu ai fost niciodată îndrăgostită. - Nici tu.
Cel puțin eu sunt dispusă să îmbrățișez conceptul.
Cum? Fiind obsedată de comediile romantice
sau visând la Făt-Frumos în poemele tale stupide?
Frumos. Foarte frumos, Zoey.
Știi ce? Mă văd cu cineva.
Nu ți-am spus pentru că erai prinsă în drama ta.
Nu am vrut să te rănesc. Acum nu-mi mai pasă.
Și eu n-am zis niciodată de aplicația ta că e stupidă.
- Este Zoey Miller. - S-a dat drept Zoey Wallace.
- Uite cine e aici. - Dumnezeule!
- A păcălit întreaga familie a lui Zach. - Ar trebui să fie arestată.
S-a culcat cu amândoi. Furt de identitate.
A dat peste Zach cu mașina ei.
S-a combinat cu verișorul lui pe pârtia de schi.
- E însărcinată cu copilul vărului. - Nu sunt însărcinată, la naiba!
Mulțumim că ne-ați anunțat, dră Miller.
Ar mai vrea cineva să-și împărtășească statutul de fertilitate?
Ce naiba?
Nu sunt însărcinată, la naiba!
PAGINA DE STRÂNGERE DE FONDURI PENTRU COMPATIDATE A FOST ȘTEARSĂ.
Ai făcut toate alea pentru că ai crezut că ești compatibilă cu Miles?
Din păcate, da.
- Ce s-a întâmplat cu olăritul? - Mi-a explodat cuptorul.
Corect. Serios?
Nu-ți face griji. Afacerea mea cu bijuterii merge bine.
Cred că îți trebuie mai multe de genul ăsta.
Relațiile înseamnă mult mai mult decât a avea lucruri în comun.
Da, știu. Evident, altfel tu și tata ați fi rămas împreună.
- Crezi că de aceea ne-am despărțit? - Voi nu puteați fi mai diferiți.
- Nu de asta am divorțat. - Serios?
Da. Ne-am cunoscut când eram în liceu.
Eram foarte tineri, și diferențele noastre au menținut relația interesantă.
Atunci ce s-a întâmplat? De ce ați divorțat?
Identitățile noastre s-au împletit
și am vrut să vedem cum e să fim singuri.
Să fim împreună era singura viață pe care o știam.
Dar îți garantez că nu a fost vorba despre a avea lucruri în comun sau nu.
- Bine. - Divorțul nu e ușor. Al nostru n-a fost.
Când ești vulnerabil și-ți lași garda jos,
atunci începe o relație adevărată. Așa e viața.
Vreau să experimentezi asta.
Este mai mult decât bifarea unei căsuțe. Căsuțele sunt plictisitoare.
Probabil de asta nu a mers aplicația mea.
Fiecare aplicație are nevoie de un pivot bun. Tu m-ai învățat asta.
Îți amintești asta.
Fiica mea va fi următorul geniu al tehnologiei. Măcar atât pot face.
Sunt multe bagaje. Cât timp vrei să stai aici?
Da, o vreme, dacă e în regulă.
Îți place tipul ăsta, Zach. Trebuie să-i spui ce simți.
L-am mințit. I-am mințit întreaga familie.
- Acum e cu adevărata Zoey. - Adevărata Zoey e nașpa, da?
Tu ești Zoey cea bună. Trebuie să te duci după ce îți dorești și să fii curajoasă.
Doamne! Îmi dai sfaturi din comedii romantice acum.
Știu. E distractiv!
Mulțumesc.
Cred că ar putea fi vinerea viitoare, dar nu știu sigur.
- Bună! - Bună.
Am fost acasă.
Mi-am dat seama când am văzut că nu sunt valizele,
așa că nu te-am dat dispărută.
- Lucrezi la cartea ta? - Lucrez la o nuvelă.
Personajul principal simte
că a fost înjunghiată în spate de egoism și vină prost direcționată.
- Asta pare cinstit. - Păi, se spune să scrii despre ce știi.
Da, așa e.
Așa că ți-am scris o poezie.
- Mi-ai scris o poezie? - Da.
- Dar tu urăști poezia. - Exact.
Doar ascultă-mă, te rog.
Bine.
„Am luat soarele de-a gata Căci a strălucit deasupra
Pelerin în căldura sa, ca un jubileu
Am luat soarele de-a gata Căci mi-a deschis calea
Luminându-mi calea întunecată Îndemnându-mă pe drum
Am luat soarele de-a gata De prea multe ori
Apoi m-am dus și l-am împins Departe de mine
Așa că implor soarele să se întoarcă
Pentru că viața fără el E cât se poate de întunecată
Sunt o toantă că te-am lăsat să pleci
Dragă Elle, te rog să mă ierți.
- Deci, mă ierți? - Taci. Te-am iertat de la „bună”.
- A fost nașpa poemul meu? - Nu.
- Serios? - Îmi place.
Cât de des auzi cuvântul „jubileu”?
Dar s-a cam dus spre final. Vom lucra la asta.
Acum, spune-mi despre tipul ăsta.
- Dumnezeule! El este totul. - Serios?
- Da. - Ca un sendviș cu de toate?
- Genul ăla? - Ca un sendviș cu de toate.
Bine.
- Zoey! - Becca.
Îmi pare rău. Dacă aveți chef de glume, eu chiar nu am chef.
În liceu, le-am spus tuturor că merg la bal cu Ryan Reynolds.
- Actorul? - Cam așa.
Vărul meu se numește tot Ryan Reynolds,
dar i-am lăsat pe toți să creadă că era adevăratul Ryan Reynolds.
Iar, când s-a aflat adevărul, nu prea eram iubită, ca să zic doar atât.
- Îmi pot imagina. - Uite.
Organizăm Jam Fest. Va fi o petrecere mare.
- Participă mulți DJ importanți. - Asta sună mișto.
- De aceea avem nevoie de ajutor. - Vrem ca evenimentul să aibă un site.
Ați putea face asta singure...
Nu, nu, nu. Ăsta nu e genul de site pe care ni-l dorim.
Vrem taguri interactive, simultane.
Postări live ale oamenilor, difuzate pe ecran la locație.
Va fi ca un Instagram în direct, Eventzilla și Zoom pe steroizi.
Da, sună mișto.
Ați putea păstra postările într-o capsulă digitală a timpului.
- Da. - Da, ne place această idee.
- Poți să-l faci? - Da.
- Dar... nu știu. - Zoey.
În acest moment, ești persona non grata. E o oportunitate de a schimba asta.
În plus, este un pivot bun pentru Compatidate. Poate fi de ajutor.
Și, în acest fel, își vor aminti de tine nu că ești o mincinoasă,
așa cum am fost eu, ci pentru site-ul mișto al lui Jam Fest.
- Bine. Mă ocup. - Super!
Și apoi avem încărcări individuale care merg.
- Mișto. - Da?
- Minunat. - Bine.
- Bine. Încearcă-l acum. - Bună!
- Îl pot vedea. E pornit. - Dumnezeule! Merge!
Nu așa repede. Trebuie să-l fac să meargă cu 100 de postări.
- E posibil? - Da.
Va trebui să adun trupele.
Mișto!
Terminat.
JAM FEST - TRANSMISIE LIVE INTERACTIVĂ DJ LIVE- MUZICĂ, MÂNCARE, MODĂ, TECH
JAM FEST - ÎN SEARA ASTA! TRANSMISIE LIVE INTERACTIVĂ
JAM FEST ÎN SEARA ASTA
Dacă stai trează toată noaptea, deschide o fereastră.
- Miroase a prosoape mucegăite aici. - Nu plec. Sunt epuizată.
Ai muncit o grămadă la asta.
Nu vrei să-i vezi pe DJ răsucind chestii, înconjurați de vrăjitorii tehno?
Este un website. Îl pot urmări din așternuturi.
Este vorba despre Zach? Nu vrei să-l vezi cu Zoey Wallace?
Nu, nu este vorba despre Zach. Uite, ar trebui să te duci tu.
- Du-te, distrează-te cu Diego. - Bine.
- Dar o să-ți scriu încontinuu de acolo. - Îmi place când îmi scrii încontinuu.
Ultima șansă.
DJ la butoane, butoane, butoane
Butoane, butoane, butoane...
Dacă ai văzut un DJ mimând, i-ai văzut pe toți.
- Du-te. Sunt bine. Distrează-te. - Bine.
O să-ți pară rău.
Asta e atât de distractiv!
- Hei! - Este foarte distractiv.
- Bună, Diego. - Bună, Zoey. Ar trebui să vii. E minunat.
Nu. Am un morman de caramel sărat. Sunt bine.
Du-te pe pagina principală. O vezi pe Becca?
Poartă o rochie de mireasă?
Are dantelă și voal. Cu cine e?
Mergea cu Jesse, jucătorul de lacrosse.
Sunt un cuplu drăguț.
Rămân fără baterie. Pot să te sun mai târziu?
- Pa! - Pa, Zoey!
Imaginile hipotalamusului dezvăluie că durerea care se simte după o despărțire
este la fel cu ce simt dependenții când renunță la droguri.
Zoey, ce faci? Te-am sunat și ți-am trimis mesaje.
Îmi pare rău. Mi-a murit telefonul. Cred că s-a sinucis.
Ce faci aici?
Bine.
- Da. Asta e Zoey Wallace și ea... - Sărută pe cineva care nu este Zach.
- Mi-e indiferent. - Cum adică?
S-au despărțit. Trebuie să te duci.
- Nici nu știu că e la petrecere. - Este acolo.
- L-am văzut. Se termină în 20 de minute. - Elle, haide!
Eu și Zach nu ne potrivim.
Taci naibii din gură! Nici noi două nu ne potrivim.
- Despre ce vorbești? - Zoey, noi două nu avem nimic în comun.
- Nu... - Ție îți plac numerele, mie cuvintele.
Tu ești nebună după science-fiction, mie îmi plac comediile romantice.
Tu programezi totul. Eu nu știu nici ce zi este.
Și știi ce? Eu aș putea chiar să accept poliamoria.
Ai observat? Suntem cele mai bune prietene și ne iubim.
Suntem exemplul perfect că extremele se atrag.
Deci, te rog termină cu prostia că „trebuie să fim compatibili”
și du-te să guști puțin din viață.
- Elle, el nu mă vrea. - De unde știi, dacă nu încerci?
- Și este sâmbătă. - Ce?
- Ai spus că nu știi ce zi este. - Mulțumesc.
- Nu știu. Poate este o idee proastă. - Nu, nu este.
Exact când omida a crezut că va muri, ea s-a transformat în fluture.
- Diego al meu este poet. - E timpul să fii un fluture, Zoey.
Hai să facem asta.
Grăbește-te. Oamenii pleacă.
Atunci de ce îți plac postările lui de pe Instagram?
Dumnezeule! E vărul meu.
Scuze. Îl dau imediat înapoi. Bună! Bună?
- Bună! Poți s-o oprești? Oprești muzica? - Lăsați-o să vorbească. Băieți, liniște!
- Lăsați-o! - Bună!
- Îmi pare rău de întrerupere. - Porniți muzica din nou.
Sunt Zoey. Am construit website-ul.
- Coboară de pe scenă. - Nu, nu te pierde acum.
- Este Zach aici? - Numele meu este Zach.
- Nu. Nu, nu tu. - Strici seara!
- Zach MacLaren? - Ce faci, nebuna naibii?
Nu?
Zach, dacă ești aici, eu doar...
Ce are de gând? Aia e Zoey Miller?
Speram doar să putem vorbi.
Ce tristă
Rezolvă-ți problemele în privat, ca toată lumea.
Dragoste adevărată! Disperare!
E drogată?
Zoey, sunt aici.
- Pleacă. Dă drumul la muzică. - Slavă Domnului!
Îmi pare rău.
Ia te uită! Este cealaltă Zoey.
Vrei să te prefaci că ești iubita mea sau...
- Omule. Termină. - Hei.
- Glumă prietenoasă. - Dispari.
Bine, am meritat asta.
- Bună. - Bună.
Îmi place ținuta ta. O alegere excelentă.
Da. Da, m-am grăbit.
Am vrut să ajung aici înainte de a se termina și să fi plecat.
Corect, da.
Ai luat Jam Fest destul de literal.
Ești în pijamale.
Deci, probabil te întrebi de ce sunt aici.
- E o presupunere bună, da. - Deci...
Întotdeauna am crezut că relațiile ar trebui să se bazeze pe date.
Ca și cum ar fi o știință.
Dar acum îmi dau seama că nu este vorba despre niciun algoritm.
Uneori este doar un sentiment. E cum ai spus tu în acea zi.
Că a-ți plăcea cineva este mult mai important.
Chiar îmi place de tine, Zach.
Îmi pare rău că a trebuit să te mint ca să înțeleg asta.
Știi că eu și Zoey Wallace ne-am despărțit?
- Da. - Și știi de ce?
Pentru că tu ești Zoey cu care vreau să fiu.
Știi că urcând acolo ai făcut un gest măreț, nu?
Îmi pare rău că nu mi-am adus casetofonul.
Ai nevoie de un indiciu?
Șah-mat.
- Șah-mat. - Cred că ar trebui să jucăm din nou.
Vrei să joci din nou?
Pentru că am impresia că ești doar invidioasă că te-am bătut.
- Am crezut că poate... - Este șah-mat. Vezi asta?
Mutarea aia, da? Ăsta este un șah-mat.
- Dacă am juca cea mai bună din trei... - Am terminat. Mă retrag.
Sunt destul de obosit, așa că... Distrează-te!
Subtitrarea: Sadacliev Lucian
Redactor Mioara-Amalia Lazăr