SERIÁL NETFLIX
Byl červen 2014
a on-line zpravodajství BuzzFeed pořádalo zajímavý test chuti.
Mexická Coca Cola versus ta americká.
A proč?
Mexická cola vyvážená do USA používá původní recept,
takže je slazena třtinovým cukrem.
Je vážně výborná. Až mě to děsí.
Proplácheme.
Ale v posledních čtyřech desetiletích
obsahuje americká cola kontroverzní přísadu,
zvanou glukózo-fruktózový sirup.
Má jiný nádech než ta v plechovce. Ta mexická je lepší.
V závěrečném souboji zvítězila mexická Cola.
Jo, ta je lepší.
Mexická je vítěz.
Ale glukózo-fruktózový sirup poraženým není,
zvlášť když se podíváte na čísla.
Průměrný Američan ročně sní přes 10 kilo
glukózo-fruktózového sirupu.
Najdete ho téměř v každé uličce v supermarketu,
i v potravinách, kde byste ho nečekali.
PŘÍRODNÍ PŘÍCHUTĚ!
V roce 2020
vyprodukovaly USA 7,6 milionu tun této látky,
čímž by se dal zalít celý Manhattan.
A od roku 1975
spotřebovali Američané 168 milionů tun tohoto sirupu.
To by hravě pokrylo celé Los Angeles.
A přesto studie z roku 2016 zjistila,
že 53 % dotázaných se snaží jeho konzumaci omezit nebo se jí zcela vyhnout.
Tržní hodnota této komodity činí kolem 8,8 miliard dolarů,
takže glukózo-fruktózový sirup víc než jen válcuje trh.
Jeho výrobci mají velký vliv a politici jim v podstatě nadbíhají.
Jsem rád, že jsem tady s úžasnými farmáři,
kteří živí náš národ a chrání americký způsob života.
Ale jeho pověst není zrovna moc sladká.
Je to vysokokalorické s nízkou výživovou hodnotou.
Jak se ale glukózo-fruktózový sirup vyšplhal na nejvyšší police supermarketů?
Sušenky! Děti chtějí sušenky!
A jak ovlivňuje naše zdraví?
GLUKÓZO-FRUKTÓZOVÝ SIRUP
OSLADIL NÁM ŽIVOT NEBO MÁ HOŘKOU PACHUŤ?
Byl rok 1971 a americký prezident Richard Nixon měl problém.
Američtí farmáři se potápěli, jejich příjmy drasticky klesly,
částečně kvůli rostoucím výrobním nákladům.
Našim farmářům byl odepřen jejich zasloužený podíl
na národním pokroku a prosperitě.
Nixon potřeboval hlasy farmářů ke svému znovuzvolení.
Takže jmenoval nového ministra zemědělství,
velmi zkušeného Earla Butze.
2. PROSINEC 1971
Rodinní farmáři si zaslouží stejnou kvalitu života jako měšťané.
Čtyři měsíce před volbami dohlížel Butz na obří prodej obilí do zahraničí
v hodnotě 750 milionů dolarů
americkému nepříteli ze studené války, Sovětskému svazu.
Myslím, že většina pěstitelů pšenice v Kansasu by uvítala obchod s Ruskem.
Příjmy v zemědělství rychle vzrostly.
A právě díky podpoře zemědělců
byl v listopadu 1972
Nixon znovu zvolen,
přičemž vyhrál ve 49 z 50 států.
Nepamatuji žádné celostátní volby,
kdy bych mohl jít spát tak brzy, než ty dnešní.
Ale v roce 1973,
kdy se zásoby amerického obilí vyčerpaly
a ceny potravin prudce vzrostly.
Ve stejném roce vláda obnovila zemědělský zákon
s cílem zvýšit produkci a přidat pobídku.
Pokud cena obilí klesne pod stanovenou cenu,
vláda a daňoví poplatníci ji doplatí.
Nejčastější z těchto plodin a klíč k nakrmení národa byla kukuřice.
Butz vybídl farmáře, aby oseli celá pole
a vypěstovali toho co nejvíce, aby se tak co nejvíce snížily ceny potravin.
Toho roku
vyprodukovali o 40 milionů tun kukuřice víc než tři roky předtím dohromady.
Butzův plán fungoval až moc dobře.
Kukuřice bylo brzy až příliš.
Co ale s takový přebytkem dělat?
Japonsko, země legend, Země vycházejícího slunce.
V šedesátých letech
vymysleli japonští vědci, jak z kukuřice masově vyrábět
lepkavé sladidlo.
Butz si uvědomil, že tato metoda by mohla jeho problémový přebytek vyřešit
a povzbudil americké výrobce,
aby začali vyrábět sirup v komerčním měřítku.
A tak se zrodil americký průmysl s glukózo-fruktózovým sirupem.
Tak jak přesně se toto inovativní sladidlo vyrábí?
KUKUŘIČNÉ ZRNO
Kukuřičná zrna se namočí a pak se rozemelou na kukuřičný škrob.
Do kukuřičného škrobu se přidávají dva enzymy,
které ho rozkládají na menší molekuly glukózy.
ŠKROB - GLUKÓZA
Třetí enzym pak přemění glukózu na jiný cukr zvaný fruktóza,
který se přirozeně vyskytuje v ovoci a medu.
Fruktóza se smíchá s glukózovým sirupem
a vytvoří sladkou, táhlou směs
glukózo-fruktózového sirupu.
GLUKÓZO-FRUKTÓZOVÝ SIRUP
Ale název je trochu matoucí.
Obsah fruktózy je totiž vysoký jen v porovnání
s běžným kukuřičným sirupem.
Obsahuje zhruba stejné množství fruktózy jako normální cukr.
OBSAH FRUKTÓZY
Ano, přeměna kukuřice na sladidlo pomohla nadbytku obilí,
ale musel se pro sirup najít odbyt.
Potravinářské firmy zpočátku nejevily velký zájem o přechod z cukru,
osvědčeného sladidla, používaného více než 5 000 let.
Ale v roce 1974
začala poptávka po cukru převyšovat nabídku,
částečně kvůli slabé evropské produkci cukrové řepy.
Cena surového cukru se za osm týdnů téměř zdvojnásobila.
Ceny jsou vysoké kvůli celosvětovému nedostatku.
A lidé to pocítili u pokladen obchodů.
2,20 DOLARU…
Šílenost.
Potravinářské firmy se tedy zaměřily na glukózo-fruktózový sirup.
Byl ho téměř neomezený zdroj, který se navíc vyráběl v USA,
zatímco 50 % cukru se dováželo a podléhalo kvótám a clům.
Na konci roku 1974
začaly dr. Pepper, Fanta a Sprite
používat ve svých limonádách místo cukru glukózo-fruktózový sirup.
Největší značky ale stále váhaly.
Tržní výhoda kukuřice však ale netrvala dlouho.
Sklizeň řepy se zlepšila a cena cukru zase klesla.
Kukuřičné rafinérie nedokázaly vyrobit sirup tak levně, aby konkurovaly.
Aby toho nebylo málo, v lednu 1980
se prezident Jimmy Carter rozhodl potrestat Sovětský svaz
za invazi do Afghánistánu
obilným embargem.
Na 17 milionů tun obilí objednaných Sovětským svazem…
4. LEDNA 1980
…jako nadbytek nad smluvní množství, nebude dodáno.
Mezinárodní trh s kukuřičnými výrobky se sesypal.
Všichni chtěli prodat a nikdo koupit.
10. LEDEN 1980
Ceny obilí klesly o maximální povolenou marži za jediný den.
S pádem cen kukuřice
byl glukózo-fruktózový sirup najednou směšně levný
a konečně si získal pozornost velkých výrobců nápojů.
V roce 1980
Coca-Cola oznámila, že glukózo-fruktózovým sirupem
nahradí 50 % cukru použitého v Cole.
Do dvou měsíců
ho do své limonády začala dávat i Pepsi.
Carterovo obilní embargo
bylo však mezi zemědělci velmi neoblíbené.
A jeho oponent ve volbách v roce 1980, Ronald Reagan,
jejich pobouření využil ve svůj prospěch.
Když prezident „použil“ embargo na obilí,
bylo to laciné gesto na vaše náklady.
Reagan volby vyhrál s velkou převahou
a stal se 40. prezidentem Spojených států.
V mém životě nebyl…
4. LISTOPAD 1980
…pokornější okamžik.
Byla to skvělá zpráva pro Reagana i pro farmáře.
Do čtyř měsíců od nástupu do funkce zrušil nový prezident embargo na obilí.
Možná se trh s kukuřicí letos vzchopí a vyděláme.
Cena cukru v USA vystřelila do nebe,
když Reagan zavedl omezující kvóty na jeho dovoz.
Opět bylo levnější sladit s glukózo-fruktózovým sirupem.
Čím dál víc velkých nápojových a potravinářských firem
se na něj snažilo přejít.
Takže lidé ho začali konzumovat víc.
V roce 1981
snědl průměrný Američan čtyři lžičky glukózo-fruktózového sirupu denně.
To je asi 6 kilo ročně.
Glukózo-fruktózový sirup se začal objevovat ve všech regálech.
První z našich bláznivých nakupujících…
Od pečiva…
Sušenky! A co sušenky?
…přes cereálie a dokonce i ve víně.
Ale většina spotřebitelů netušila, co to nové sladidlo vlastně je.
Co se týče sladkosti a počtu kalorií,
jsou glukózo-fruktózový sirup a běžný stolní cukr stejné.
Takže jaký je mezi nimi vlastně rozdíl?
Z chemického hlediska malý.
Cukr tvoří z jedna molekula glukózy navázaná na jednu molekulu fruktózy.
Glukózo-fruktózový sirup tvoří stejné molekuly,
ale není mezi nimi vazba, jsou nezávislé.
To dává glukózo-fruktózovému sirupu výhodu
při průmyslové výrobě potravin.
Zachovává vlhkost lépe než cukr, prodlužuje trvanlivost
a zlepšuje vzhled a texturu jídla.
DLOUHÁ TRVANLIVOST!
V roce 1984 oznámila Coca-Cola,
jeden z největších světových odběratelů cukru,
že u většiny svých amerických výrobků
začne používat glukózo-fruktózový sirup.
A Pepsi také.
Předpoklad byl, že tento krok zvýší domácí poptávku o milion tun.
Glukózo-fruktózový sirup nebyl jen doménou nápojů.
V roce 1985 nahradil cukr v mnoha průmyslově vyráběných potravinách
a jeho podíl na trhu tvořil víc než třetinu všech sladidel.
Supermarkety a trh s rychlým občerstvením
zaplavily levnější výrobky.
Pro zpracovatele kukuřice to byl zlatý důl,
ale pro zdraví spotřebitelů zkáza.
Rostl počet průmyslově vyráběných potravin
plných kalorických sladidel
a v polovině 80. let už to bylo jasné.
Američané začali tloustnout.
Experti po celé zemi poprvé označují obezitu za vražednou nemoc.
Od roku 1985
se asi 20 % obyvatel dá označit za obézní.
Většina lidí zatím ukazovala prstem na tuk, ne na cukr,
což výrobcům glukózo-fruktózového sirupu vyhovovalo.
EXTRA KRÉMOVÝ JOGURT MŇAM
Výrobci potravin věděli,
že výrobky se sníženým obsahem tuku jsou méně chutné.
Ale aby nízkotučné výrobky byly zároveň chutné,
začali do nich potravináři přidávat stále více sladidel
jako glukózo-fruktózový sirup,
což znamená, že nízkotučná jídla měla často tolik kalorií,
jako jejich plnotučné verze.
Ale veřejnost toužila po nízkotučné etiketě.
Lidé si mysleli, že tak mnou jíst, co hrdlo ráčí
a často tak jedli více, než předtím.
Výrobcům potravin
přinesla nízkotučná strava tučné zisky.
Ale co přinesla nám ostatním?
No, prostě tloustneme.
V roce 1987
se denní konzumace glukózo-fruktózového sirupu u Američanů
více než zdvojnásobila, na 8,3 lžiček denně.
Tedy téměř 14 kilogramů ročně.
Zeptali jsme se rodičů,
jestli můžeme jít do rychlého občerstvení a líbí se nám tu,
protože nám tu chutná.
Částečně díky glukózo-fruktózovému sirupu
byly nyní potraviny levné a byl jich dostatek,
ale to byl jen začátek.
V roce 1988 začal řetězec Taco Bell
nabízet dolévání nealkoholických nápojů zdarma.
Ostatní rychlá občerstvení hned udělala stejný krok.
Do roku 1989
bylo asi 26 % dospělých Američanů obézních.
V 90. letech
nabral glukózo-fruktózový sirup na obrovské popularitě.
Lidé si objednávali velké porce jídel
a velikosti limonád se svezly s tím.
V roce 1999 dosáhla americká produkce sirupu 9,5 milionu tun ročně.
Téhož roku
vystřelila jeho spotřeba na historickou úroveň.
Lidé v USA už konzumovali 11,1 lžičky sladidla denně,
tedy obřích 17 kilo ročně.
A Američané mezitím tloustli a tloustli.
V roce 1999 dosáhla úroveň obezity v populaci 36 %.
S příchodem dalšího tisíciletí
se obezita bezpochyby stane zdravotním problémem číslo jedna.
Na začátku nového tisíciletí
předložila jedna akademická studie naprosto šokující spojení.
Vědci mapovali údaje o spotřebě glukózo-fruktózového sirupu
a porovnali je s mírou obezity.
Oba grafy sledovaly pozoruhodně podobnou trajektorii.
Lidi to nutilo k zamyšlení.
Může za tloustnutí Ameriky vysoká spotřeba glukózo-fruktózový sirupu?
Je to vysokokalorické s nízkou výživovou hodnotou
a možná i důvodem epidemie obezity.
Opravdu se tedy po glukózo-fruktózovém sirupu tloustne?
No, jako cokoli společného se stravováním,
i zde je to složité.
Existuje spousta dalších faktorů, které způsobují obezitu.
JÍZDA V AUTĚ MÍSTO CHŮZE
SEDAVÝ ZPŮSOB ŽIVOTA
Ovšem zdálo se, že díky glukózo-fruktózovému sirupu
byly nealko nápoje levnější a větší.
Američané nyní konzumovali o 29 % více nealkoholických nápojů
než před 25 lety.
Také zvýšil popularitu průmyslově vyráběných potravin,
které mají vysoký obsah kalorií a snadno se jimi přejídá.
Lidé, kteří je jedí, konzumují v průměru o 500 kalorií denně víc, než ti,
co se drží nezpracovaných potravin.
Od roku 1975
se spotřeba kalorických sladidel zvýšila o závratných 25 %,
přičemž spotřeba glukózo-fruktózového sirupu
vzrostla o víc než 1 000 %.
Protože přidávání těchto sladidel, včetně cukru, podporuje přibírání na váze,
čím víc jich jíme, tím jsme tlustší.
Do roku 2007
si glukózo-fruktózový sirup získal špatnou reputaci.
Což myslíte, že spíš přispěje k smrti
průměrného Američana?
Teroristický útok nebo glukózo-fruktózový sirup?
Ale glukózo-fruktózový sirup
zůstával v USA jedním z nejpoužívanějších sladidel
a přinášel obrovské zisky.
V roce 2008 vykázal jeden z největších hráčů na trhu,
společnost Archer Daniels Midland, provozní zisk 529 milionů dolarů
jen z divize sladidel.
Aby zisky nepřestaly proudit,
tak asociace zpracovatelů kukuřice začala se špatnou publicitou bojovat.
Náš produkt byl v očích veřejnosti…
MLUVČÍ ASOCIACE
…velmi zkreslen.
Asociace trvala na tom, že glukózo-fruktózový sirup není horší,
než jakékoli jiné kalorické sladidlo.
Glukózo-fruktózový sirup je výživový,
biochemický a kalorický ekvivalent běžného rafinovaného cukru.
A v roce 2008 se zdálo,
že Americká lékařská asociace souhlasila.
Přesto se asi 53 % Američanů obávalo,
že glukózo-fruktózový sirup může představovat zdravotní riziko.
Ale pro většinu lidí
je těžké se mu vyhnout.
Glukózo-fruktózový sirup se dnes používá v tisících potravin.
Je všude.
A stejně jako mnoho amerických produktů
se rozšířil po celém světě.
V roce 2009
se na světě vyrobilo 15,7 milionu tun glukózo-fruktózového sirupu,
což by osladilo 53 plechovek limonády
každému obyvateli planety.
Převážná většina sirupu, téměř 70 %,
se vyrobí v USA.
Následuje Japonsko a pak Čína.
Největší podíl spotřeby, přes 60 %, drží také USA.
Následují Mexiko a Japonsko.
Ostatní země ho téměř nepoužívají,
mnoho jich dává přednost u nich pěstovanému cukru.
Navzdory své zkažené pověsti
je trh s glukózo-fruktózovým sirupem velmi ziskový,
zčásti díky americkým vládním dotacím pro pěstitele kukuřice.
V letech 1995 až 2020
dosáhly federální kukuřičné dotace hodnoty 116,6 miliard dolarů,
což je mnohem víc než v jakémkoli jiném zemědělském odvětví.
Kolik vy a vaše rodina dostáváte za rok?
Asi 20 dolarů za akr.
A proč?
Možná kvůli podivnosti amerického volebního systému.
Amerika bude…
SRPEN 2016
…zase vzkvétat a pěstovat.
To začíná podporou našich rodinných farem
přímo tady v Iowě.
V Iově se pěstuje více kukuřice než v kterémkoli jiném státě.
Je to také první stát, kde se vybírají prezidentští kandidáti
dvou hlavních politických stran.
Takže spousta politiků si chce farmáře získat na svou stranu.
Iowa bude klíčem k budoucnosti…
SRPEN 2019
…příští generace Američanů.
Dnešní kukuřičný průmysl se i nadále těší velkému politickému vlivu.
Ale glukózo-fruktózový sirup se stále marně snaží
získat si veřejné mínění na svou stranu.
Velké značky jako Papa John's Pizza,
Burger King a McDonald's od jeho používání ustupují.
V McDonald's vytváříme jinou kulturu stravování.
Bulky již neobsahují glukózo-fruktózový sirup.
Do roku 2020
se americká spotřeba glukózo-fruktózového sirupu
snížila od svého vrcholu téměř na polovinu,
na 6,2 lžičky denně.
Tedy na 9,5 kilogramů za rok.
GLUKÓZO-FRUKTÓZOVÝ SIRUP
Glukózo-fruktózový sirup zůstává stále velmi kontroverzní,
ale nepochybně změnil způsob stravování Američanů.
Výměna typu sladidla pomohla veřejnosti získat levnější průmyslové potraviny,
nápoje zdarma a obří porce.
A díky obrovským vládním dotacím a nebeským ziskům
se glukózo-fruktózový sirup jen tak neodporoučí.
Navzdory veškeré špatné publicitě,
včetně záplavy videí na sociálních sítích, které před ním varují…
Vyškrtněte glukózo-fruktózový sirup ze svého jídelníčku.
…vlastně není mezi obyčejným cukrem
a glukózo-fruktózovým sirupem takový rozdíl.
Pokud jde o to, jak ovlivňují chuť jídla…
To už musí posoudit každý sám.
Jsou v podstatě stejné. Problém je…
LÉKAŘ A PRÁVNÍK
…že nezdravé jsou oba.
Skutečnost je taková,
že když přijde řeč na přejídání,
je jednodušší obvinit složení, než své vlastní zlozvyky.
Je samozřejmě mnohem lepší se konzumaci
průmyslových a přeslazených potravin úplně vyhnout,
ale pak by byl život mnohem méně sladký.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková