Otroligt att resan nästan är över.
Det kommer att kännas så bra att hoppa på ett plan och flyga hem.
Okej, naturligtvis. Vi flyger hem.
Till dess kan vi ta det lugnt och koppla av på din systers bröllop.
Mater! Vad är det?
Förlåt.
Bara tanken på att träffa min syster gör mig orolig.
Och när jag blir orolig, slår jag bakut.
Kom igen, slappna av.
Det finns inget att oroa sig för.
Du förstår inte.
När jag träffar min syster,
händer nåt oförklarligt med mig.
Så farlig är hon väl inte.
Hon är nog bara avundsjuk för att du har flyttat,
och hon aldrig lämnat sin enkla härd...
Gudars, vilket herresäte!
Ger mig ut på vägarna med vännerna mina
Nya äventyr väntar runt varje krök
Kör i full fart, bogseras med draglina
Håller ihop som bilar gör
Bilar PÅ VÄG
Bröllopsdags
Är du uppvuxen här?
Jepp. Lustigt nog.
När man besöker sitt hem,
ser det alltid mindre ut, än man minns det.
Det är inte vad jag förväntade mig.
- Har du en inbjudan? - Vad?
- Herr McQueen! - Cruz!
Du behöver inte kalla mig "Herr McQueen."
Vi är racerbilar nu.
Okej, Blixten.
Ursäkta. Men det låter konstigt.
- Vad gör du här? - Det är min kusin Mateos bröllop.
Han gifter sig med nån excentrisk societetsdam.
Bara så du vet är den excentriska satelliten min syster.
Mater! Då är vi nästan släkt!
Jag blir Mater Ramirez!
- Jag tror inte det... - Så, hur går det under lågsäsongen?
Bra. Jag startade en racingskola
samt en ideell verksamhet som donerar snödäck till immobila,
och lär mig franska.
Det är... Det är mycket.
Oui. Så vad har du haft för dig?
Jag har varit på en vild roadtrip med Mater
och för att vara ärlig så är jag redo att komma hem.
Oj, oj. Där är hon.
Är det din syster?
Jag vet. Det är som att se dubbelt, eller hur?
Herrejesus. Lillebror!
Lillebror, lillebror!
Och vilka, om jag får fråga, är dina fasligt chica gäster?
Det här är mina vänner. Blixten och Cruz.
Och ja, allihopa, det här är min kära syster, Mato.
- Mato? - Mato?
Ja, det låter lite som tomat.
- Hon verkar trevlig. - Vänta bara, det kommer.
- Lillebror... - Vänta bara.
...jag är så glad att du kom.
Vänta bara.
- Ingen vet nånsin nåt med dig. - Och nu börjas det.
Du och din "strunt i vart jag är på väg"-attityd.
Nej. Jag hugger inte, för jag är bättre än så.
Det handlar alltid om vem som är bäst, va?
Det var inte det jag sa!
Nej, nej, nej.
Jag tror att vi alla vet svaret på det.
Inte sant?
Jag ska inte... Nej. Nej!
Mater, är du okej?
Jag tror att vi vet vem som är bäst.
Okej, det räcker. Vill du ta reda på det? Kom igen!
Försten till gamla eken. Baklänges.
Kör!
- Mater! - Men bröllopet då?
Är du på brudens eller brudgummens sida?
Se upp!
Ja!
Vinnaren får Mutter till middag!
Vad sägs om att återgå till bröllopet?
Bästen i två av tre. Gräsrally!
Utmaningen antas.
Gör er redo!
Vinnare, Mato!
Cruz, vad gör du?
Jag blev certifierad domare under lågsäsongen.
- Bästen i tre av fem! - Okej!
Försten upp i trädet vinner. Ett, två, tre!
Okej, kompis.
Varför inte förklara det oavgjort och gå vidare?
- Oavgjort? - Aldrig!
Vinnaren är Mato!
Klar. Klar.
Vinnaren är Mater!
En, två, tre, sten!
K-L-Ä-R-O-B-S-K-Y-R-I-S-T. Klärobskyrist.
Korrekt. Mater!
- Bubbla! - Mato!
Nebraska!
Mater!
Mato!
Mater! Mato!
Mater!
- Stirra längst! - Kör!
Kryp i ögat! Ta bort det!
Vinnare, Mato!
Det var det! 51 av 100!
Jag vinner! Jag vinner! Hör ni det!
Okej. Men du behöver inte tuta i ditt eget horn
- och vara så dramatisk. - Inte dramatisk. Passionerad.
Inte som du, som rullar genom livet utan att bry dig.
Vänta!
Nämnde jag att jag fuskar i familjeterapi?
Vi hade ett mycket transformerande samtal.
Mater, är du normal igen?
Jepp. Det visar sig att vi faktiskt beundrar varandra.
Jag önskar att jag kunde dela allt jag känner.
Som min storasyster.
Jag önskar att jag kunde låta bli saker då och då,
som min lillebror.
Nej, nej. Gör det inte. Ett ögonblick bara.
Jag har väntat nog. Jag har inte tid.
Jag har annat att göra.
Förlåt, mi amore.
Bröllopet är inställt.
Oroa dig inte.
Jag är vigselförrättare också.
Så klart du är.
Jag förklarar er härmed gifta!
Det var en konstig dag.
Ja, på denna roadtrip kan vadsomhelst hända.
Så du hade inte roligt med Mater?
Nej, nej. Mater är jättebra.
Men det kommer bli en lättnad att flyga hem igen
till mitt eget lugna, normala liv.
Hur så?
Lystring, gott folk.
Även om min kära gamla syster och jag
inte har tillbringat mycket tid ihop genom åren.
Det ska bli ändring på det.
För ni förstår... Jag antar att det jag försöker säga är
att vi kanske bara har en kort tid kvar på denna planet.
Så vi måste göra det mesta av den tiden med dem vi bryr oss om.
Den kurs vi väljer kan stundom visa sig skrämmande.
Eller pröva vår förmåga.
Eller få oss att ifrågasätta
själva skälen till denna storartade resa.
Men det är sant, de oväntade svängarna, alla gupp längs vägen,
är det som gör livet värt att leva.
Och därför, som er talesman,
uppmanar jag världens bilar
att resa sig mot den underjordiska zombieinvasionen
och inskränka deras plågande tankeförmåga,
annars är det bara en tidsfråga innan de spränger jorden.
Tack.
Vad?
Leve brudparet!
Försten till bröllopstårtan?
Mi amore, vad annars?
En, två, tre, kör!
Nygängade
Bra tal, kompis.
Men jag tror att jag har hört det nånstans förut.
Synd att låta det gå till spillo.
Det var fantastiskt att ses. Ha en bra flygresa hem.
Ja.
Jag tycker faktiskt att vi borde köra.
- Jaså? - Du vet, ta tid på oss.
Följa småvägarna, möta nya vänner.
Var ska vi stanna ikväll?
Vet inte.
Låt se vad den gamla vägen har på lut med gupp och allt.
Vi borde ta oss en titt
på vaxmuseerna vi hoppade över sist.
De står på önskelistan.
- Har du nånsin kört genom... - Vi ses på banan.
Kör till, Blixten.
Nehej. Nej.
Det lät konstigt.
Du väljer de tre första stoppen.
Jag tar nästa 12.
Jo, då.
Ut på vägarna far jag med vännerna mina
Nya äventyr väntar runt varje krök
Kör i full fart, bogseras med draglina
Håller ihop som bilar gör
Tar sig fram, ringlar på Så mycket att se
Spännande... skrämmande mysterier
Galna tilltag Nästan ingen tror på
Så mycket oväntat Men kör vidare ändå
För ute på vägarna Med vännerna
Vet man inte alltid vart man far Men vet ändå var man var
Och när resan är över Och bara minnen finns kvar
Minns man hur det var
Ute på vägarna Med vännerna
Vet man inte alltid vart man far Men vet ändå var man var
Och när resan är över Och bara minnen finns kvar
Minns man hur det var
Som bilar på väg
Jag undrar vart de åkte på sin smekmånad.
- Mateo! - Mato!
Mateo!
Översättning: Elsa Hallström