Stakkars Louis sitter fortsatt i skammekroken
og venter for å se om Christine vil tilgi ham for #puppegate.
Ja, byste ønsker, Louis… Beste, mener jeg! Beste ønsker.
Jeg mener det oppriktig.
Jeg ber om unnskyldning for oppførselen min på daten.
Jeg savner Louis,
men om jeg godtar unnskyldningen nå, hva endrer seg?
Jeg slites mellom å gi det en ny sjanse
og bare forlate situasjonen.
Jeg rotet til det beste som har skjedd meg på lenge.
Jeg vet ikke om hun kommer til å tilgi meg.
Det ser ut som Christine vil få Louis til å svette litt lenger,
og det gir oss tid til å se til jentene.
Det Louis gjorde mot Christine,
-er avskyelig og feil. -Jepp.
Mange har blitt såret de siste dagene.
Jeg tror han vet det.
Det er fint å legge alle kortene på bordet,
for ellers prøver du ikke.
Enig.
Jeg vet ikke. Etter å ha hørt fra deg…
Det har vært vanskelig for meg.
Jeg er glad for at du skjønner at det var galt.
Men du er som du er,
og det blir ikke som før igjen.
Du må gjøre deg fortjent til tillit igjen.
Jeg føler at vi har noe og kan gå videre med det.
Kan du tilgi meg?
Jeg vil kaste opp.
Jeg liker Louis. Jeg vil tilgi ham.
Men jeg vet ikke om han noen gang vil forandre seg.
Jeg har et problem fordi jeg ser det gode i folk.
Jeg vil gå videre med deg.
Så lenge du ikke gjør det igjen.
Jeg skal ikke det.
Får jeg en klem?
Unnskyld.
Jeg vil tro at Louis har forandret seg,
for han har vokst mye på denne retreaten,
men jeg tar alt med en klype salt.
Vi tar små skritt, og han må gjøre seg fortjent til alt igjen.
Små skritt er bedre enn ingen skritt, Louis.
Vi får bare håpe at Christine liker deg godt nok
til å ta enda et lite skritt til sengs med deg i kveld.
Hvilken seng?
-Legger du deg i den senga? -Greit!
Greit!
Christine, du ligger til sengs med mannen din.
Jeg elsker å se det.
Det er grensen.
Skal ikke krysse den.
At hun deler seng med meg, er et digert steg i riktig retning,
men jeg må fortsatt bevise for Christine at jeg har forandret meg.
Det er fint å se at Christine og Louis er tilbake i samme seng,
men etter kurset føler jeg
at Alex har vært litt rar,
og jeg har aldri sett denne siden før.
God natt.
Hvorfor sover du med bukser på?
-Hva er det? -Ingenting.
Hva er i veien?
Ingenting.
-Hva har skjedd med deg? -Hva har skjedd med meg?
Det var kurset. Det påvirker oss alle.
Du er veldig kald.
Det kan ha hjulpet Louis, men etter dagens kurs
tenker jeg på
om jeg faktisk vil ha et forhold.
Vent. Har jeg glemt noe her?
Hva skjedde på kurset for å få Alex til å tvile sånn?
TIDLIGERE
Greit, Alex, hva holder deg tilbake?
Presset om å slå meg til ro.
Jeg liker å vandre.
Det er forpliktelsen, for jeg liker å reise.
Nå som jeg har møtt Elys, føler jeg meg litt rar. Jeg skal ikke lyve.
Du bare: "Hva skjer?"
Ja, og jeg vet ikke hva jeg skal tro om det enda.
Ops. Det ser ut til at det slo feil.
Lana, vi trenger varmere sengetøy,
for noen får alltid kalde føtter på retreaten!
Morn.
Sov alle godt?
Christine sov sikkert som et barn
med den store, sterke, stødige puten ved siden av seg hele natten.
-Kan vi droppe puten i natt? -Vi får se.
Ingen berøring, bare ingen pute.
Vi får se.
Jeg vil endre meg.
Jeg vil ikke være gamle Louis som ikke brydde seg.
Det er det jeg er bekymret for,
for jenter som Christine fortjener det virkelig ikke.
Jeg hadde mareritt om at du smekket til meg.
Du fortjente det sikkert.
-Jeg kan faktisk ha smekket til deg. -Du også.
Det er ikke for sent.
Stopp.
Selv om jeg og Louis er sammen igjen,
er tillit noe som må bygges sakte opp.
Jeg håper at Louis beviser
at alt vi har bygget, ikke var fåfengt.
Jeg vet at gårsdagen var en tung dag for mange av mennene.
-Oppdaget noe om oss selv. -Ja.
Siden kurset
har jeg tenkt, for mye ga gjenlyd i meg.
Jeg må bare finne ut av ting.
Energien til Alex føles annerledes.
Han er mye mer innesluttet nå.
Jeg er spent på å finne ut
hva Alex tenker nå.
Budskapet er mottatt, Elys.
Mens vi prøver å forstå menn,
la oss prøve å finne ut om Louis har forandret seg også.
Jeg vet om et kjegleformet geni som kan hjelpe.
Der er hun!
-Morn, Lana! -God morgen, alle sammen.
-Morn, Lana! -God morgen, Lana.
Nå som retreaten snart er slutt,
er det på tide å spørre dere selv hvem dere vil være
når dere går tilbake til hverdagen.
Skal dere fortsette å vokse i forhold,
eller gå tilbake til å være playere?
Alex og Elys, Louis og Christine,
som våre to etablerte par, skal dere gå på date i dag.
Ja da!
Selv om dere har gjort store fremskritt i forholdene,
er gamle vaner vonde å vende.
Derfor oppmuntrer jeg dere til å bruke tiden sammen
til å finne ut én gang for alle
om dere er på bølgelengde.
Dette blir interessant,
for det legger mer press på meg
for å tenke på hva som skjer nå,
og jeg er nervøs for å snakke om det.
Jeg vil gå på date. Jeg er litt sjalu.
Jeg også.
Jeg sov ikke så godt.
Jeg tenkte på situasjonen med Christine.
-Ja. -Jeg gjorde den greia med Linzy.
Vanligvis stikker jeg bare av.
-Vet du hva jeg mener? -Ja.
Jeg vil ikke at gamle Louis skal komme frem,
men realistisk sett er det skummelt å tenke på om jeg har lært eller ei.
Om gamle Louis vil håndtere situasjonen, eller om nye Louis gjør det.
Ja.
Gleder du deg til daten?
Jeg tror på nye sjanser,
men jeg vil ikke at dette bare skal være en retreatflørt.
Nei.
Han må selvsagt gjøre seg fortjent til respekten min igjen.
Ja.
Alex, hva skjer med Elys?
Ærlig talt er jeg litt
rådvill om hva jeg skal gjøre nå.
Jeg forstår frykten, men jeg tror du bare…
Ikke vær redd for å ha følelser for noen.
Nei.
Før retreaten ble jeg vant til å være singel,
og jeg tror det krever mye mot for at jeg skal ta det neste steget.
Jeg vet ikke hva jeg vil ha.
-Gleder du deg? -Nei.
Hvorfor ikke?
-Er du nervøs? -Ja.
-Jeg blir så stresset. -Jeg tror du må gjøre det beste ut av det.
Jeg håper denne daten
hjelper meg å forstå hva Alex tenker.
Det er nervepirrende,
for jeg vet hva jeg føler, men ikke hva Alex føler.
Er vi på bølgelengde? Føler han det samme for meg?
Jeg har ikke egentlig noen plan.
Jeg må bare være positiv og håpe på det beste.
Hallo.
-Hallo. -Kom, så går vi.
Det er flott å se glade ansikter på begynnelsen av daten,
men det er ingen garanti for at de smiler på slutten.
Proseccoen kommer ikke til å drikke seg selv.
-Nei. -Nei. Vi åpner den.
Jeg har tenkt en del siden kurset.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med Elys.
Jeg liker henne, og jeg kan se for meg oss sammen.
Men jeg vet ikke om jeg er klar til å slutte å vandre.
-Elegant. -Elegant, hva?
Jeg er nervøs, for jeg vet ikke hva Alex føler,
så vi må ha denne praten for å vite hvor vi er på vei.
-Skål. -Skål.
Hva foregår?
Jeg har aldri sett den stille siden din.
Rett på sak.
Kurset var en vekker.
Ja. Jeg begynte å tenke:
"Har han blitt usikker?"
Jeg er veldig forvirret. Jeg vet ikke hva han tenker.
Jeg vil fortsatt reise,
og jeg tror et forhold betyr at jeg må slå meg til ro.
Jeg vet ikke om jeg er klar til det.
Ærlig talt har jeg hatt mer tid til å tenke.
Det fikk meg til å tenke mer på hva jeg vil,
og jeg føler at jeg er litt forvirret.
Jeg føler at jeg alltid må være et annet sted
og gjøre noe nytt hele tiden.
Jeg har så klart kommet deg veldig nær,
og det fikk meg til å tenke
på at jeg må finne ut hva jeg virkelig vil.
Altså, hva prøver han å si?
Jeg vil vel bare ha svar.
Han må forklare.
Han sa at han vil reise rundt i verden,
så jeg hadde sjekket om båten lå for anker.
Jeg og Louis er kanskje sammen igjen,
men jeg vil ikke at dette skal være nok en situasjon
der jeg bryr meg mer og legger ned mer arbeid enn mannen gjør.
Jeg håper bare at han på denne daten
kan bevise for meg at han forandret seg.
Er det ikke flott?
Har den sexy jenta, den sexy maten, den sexy utsikten.
Jeg tror dette er den beste daten jeg har vært på.
Dette er en sjanse til å bevise for Christine
at jeg ikke vil gå tilbake til å knuse jenters hjerter.
Jeg vil ikke ødelegge,
så jeg tror det er best å bare fortelle Christine alt.
Jeg er nervøs for én gangs skyld, for jeg pleier ikke å gjøre dette.
Jeg pleier ikke å gå på date.
Om jeg er alene med en jente, er det i en seng.
Jeg pleier ikke å sitte
og ha samtaler med jenter.
Jeg er ikke vant til det.
Hva vil du gjøre etter retreaten?
Nå skjer det. På tide å være ærlig.
Jeg liker deg, og jeg vil gå videre med deg.
Men jeg er bare 20,
så jeg kommer til å gjøre feil.
Dette høres ikke bra ut.
Jeg kan oppføre meg dårlig, og jeg ødelegger alltid.
Jeg er redd jeg valgte feil mann da jeg valgte deg.
Jeg kan ikke si at jeg er den rette.
Det er jævlig frekt.
Intuisjonen min har alltid rett. Han har ikke forandret seg.
Jeg vil være ærlig.
Jeg vil ikke gå rundt grøten eller lyve.
Jeg gjør feil, og jeg bekymrer meg for å være med én person,
men alt jeg sier, høres bare feil ut.
Christine kommer ikke til å klare å stole på meg.
Hva er det som skjer?
Datene på slutten av sesongen pleier å være så søte og kjærlige!
Men akkurat nå ser det ut som vi kan være på vei mot to brudd.
Jeg tviler litt på Louis og Christine.
Det blir vanskelig. De er på hver sin side av verden.
Man klarer det om man virkelig vil.
-Men du må virkelig ville det. -Ja.
Elys og Alex, hvem tror dere ønsker et forhold mest?
Jeg tror begge to. Jeg tror det er likt.
Jeg er realist, så noe i meg sier
at det kanskje ikke går, for Alex er i en vanskelig stilling.
Jeg skjønner følelsen av å være en vandrer…
-Ja. -…og se på mulighetene dine.
Han må velge.
Ja. Hun kan være den som forandrer ham.
Jepp.
Jeg håper du har rett, Courtney.
Ellers dytter kanskje Elys Alex over bord.
Alex, jeg er bekymret for oss begge akkurat nå.
Er du faktisk lykkelig?
Jeg vet jeg må være ærlig med henne.
Guttenes kurs var bra for meg.
Det fikk meg til å tenke på hva jeg vil ha.
En stor del av det var å reise,
men jeg kan ikke slå meg løs, reise rundt i verden, og være med deg.
Jeg ville ikke at du skulle tro at noe var galt.
Det er mer det at jeg prøver å finne ut av ting.
Utrolig at det er et problem.
Før jeg kom hit, gjorde jeg akkurat det samme.
Det er en filleting.
-Jeg bor i Sveits. -Ja.
Men samtidig føler jeg ikke at jeg må slå meg til ro på ett sted.
Jeg reiser mye. Jeg elsker å reise.
Ja.
Vi kan reise sammen.
Jeg tror vi kan gjøre det.
Jeg ventet ikke det.
Jeg trodde faktisk ikke at jeg kunne reise med Elys.
Det er flott, men jeg kan ikke si at jeg er redd for forpliktelsen.
Det er en lettelse at du føler det sånn.
Forandring er skummelt, men det er spennende også.
Jeg føler meg mye bedre, og sannheten er at jeg liker deg godt.
Jeg har hatt det kjempefint med deg.
Jeg har lært mye, og jeg føler at jeg vil være mer sammen med deg.
Jeg tror vi har vært forvirret.
Alex innser at vi er like.
Jeg føler at vi er på bølgelengde.
Men nå som retreaten går mot slutten
og vi tenker på å være i verden utenfor
og hva som kommer til å skje…
Jeg tror bare at…
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det. La meg tenke.
Jeg er så revet med av øyeblikket hele tiden.
Jeg bare sier det. Jeg lar være å tenke for mye.
Med alt vi har opplevd,
føler jeg for å bare si det…
Jeg trodde aldri jeg kom til å sitte her og si dette.
…og bare spørre deg
om du vil være kjæresten min.
Herregud.
Jeg blir litt rød.
Skjer dette faktisk? Er dette virkelig?
Mener du det? Altså…
-Ja. -Ja.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg er sjokkert.
Så det betyr vel ja.
Det var usikkert der et øyeblikk.
Men de har vært ærlige med hverandre, og gjort det offisielt.
Kan jeg få mitt… Deres grønne lys, mener jeg?
-Grønt lys. -Flink jente, Lana.
Herregud, jeg har kjæreste.
Og Alex og jeg fikk grønt lys.
Det er sprøtt.
Jeg føler at jeg gjorde
det skumleste noensinne,
med å spørre en mann om å bli kjæresten min.
Men det føles fint,
for nå er jeg vel mindre redd for det faktum
at jeg skal tilbake til Sveits, og du til Storbritannia.
Jeg føler at det er uvirkelig.
Ser på to verdensomseilingsbilletter i dette øyeblikk.
Første klasse eller økonomi, Alex?
Herregud.
Hva skjedde nå?
Det er litt overveldende.
Jeg ventet ikke å finne en kjæreste. Dette er skummelt.
Jeg tror jeg lar dem være inntil videre.
Og med mindre Louis finner bedre ord,
sløser jeg ikke penger på en hatt til bryllupet
hans og Christines heller.
Jeg har rotet det skikkelig til. Hva er det jeg prøver på?
Christine er en grei jente, men jeg roter til alt.
Jeg vil ikke høre på gamle Louis,
og jeg må si til henne hva jeg føler.
Helvete, dette er skummelt.
Jeg vil bare være sikker på at våre gamle jeg ikke ødelegger fremtiden.
Jeg har hatt guarden oppe så lenge.
Og da jeg kom hit, endret jeg meg ikke over natten.
Da jeg såret deg, viste det meg
hva handlingene mine har.
De har konsekvenser.
Så jeg må ha det i tankene.
Hun har ikke endret uttrykk.
Jeg tror jeg må gjøre det bedre.
Jeg vil bare si til henne hvor godt jeg liker henne.
-Du er nydelig i sola. -Takk.
Du er vakrere enn noen andre i villaen.
Du skal si "i verden".
I verden? Ja.
Du er den vakreste jenta i verden.
Selv om jeg liker Louis godt, begynte han som player.
Jeg er bare redd for at verden utenfor
kommer til å gi ham for mange distraksjoner til å være lojal mot meg.
Jeg vil være den personen som bare har én jente.
Jeg klarer det.
Og jeg har følelser for deg.
Fortsett. Liker å høre om meg selv.
Det vet jeg.
-Gjør jeg deg nervøs? -Ja.
Jeg ødela det før.
Vi har opplevd for mye til at det kan være en retreatflørt,
og jeg vil prøve å få det til å funke ute,
selv om du bor på andre siden av havet.
Jeg drar til USA.
Vi har overlevd her
-uten å ha sex med hverandre. -Herregud, ja.
Retreaten har vist meg at jeg klarer det.
Det beste vi kan gjøre, er å prøve, om du vil prøve.
Jeg vil gjerne se hvor vi hadde havnet utenfor retreaten.
Jeg vil prøve.
Begge forplikter seg.
Jøss. Louis brukte F-ordet.
Snakk om å ta seieren når det så bekmørkt ut.
Jeg er glad for at jeg for første gang
er i noe som ikke er ensidig.
Vi fikk grønt lys! Kom igjen!
Jøss. Vi fikk endelig grønt lys.
Dette føles enda bedre enn jeg trodde.
Endelig et kyss uten skyldfølelse!
Dere, dette er fantastisk!
Grønt lys og nytt kjærestepar!
Ikke sant, Louis?
Ikke akkurat nå.
Unnskyld?
Vi er ikke på kjærestenivå akkurat nå.
Jeg tror det kan gå i den retningen, men jeg er ikke spåmann.
Jeg prøver aldri å forutsi fremtiden,
for fremtiden kan forandre alt.
Herregud. Det ser ut til at gamle Louis fortsatt er her.
Hva tror dere de gjorde på daten?
Forhåpentligvis hadde de det kjempegøy.
Da de gikk, så det ut som de skulle
-på noe romantisk og søtt. -Ja.
Jeg er nysgjerrig på om de fastslo noe
-med forholdet etter retreaten. -Ja.
Akkurat.
For det er stort.
Hvordan tror du det gikk med de andre på datene?
-Tipper det gikk veldig bra. -Ja.
Vi får håpe playerne ikke spiller lenger.
Om de ikke kommer inn med store smil, er det et problem.
-Ja. -Ja.
-Hei! -Se hvem det er!
Hei!
Det er et smil!
Se hvem som er tilbake!
De holder hender.
-Daten var fantastisk. -Ja.
Samtalene våre var så dype, på begge sider,
og vi gikk gjennom hele reisen vår på retreaten.
Vi innså at vi har utviklet oss. Vi har kommet langt.
Ja. Stolt av dere.
Vi var på en båt.
Fikk dere grønt lys?
Ja.
Og jeg ba Alex om å bli kjæresten min.
Og du sa?
Jeg sa ja.
De har vært opptatt på daten. Jeg er glad på deres vegne.
Dere gløder av lykke.
Dere er helt annerledes på best mulig måte.
Christine! Jeg ser du har på deg en nydelig, grønn kjole.
Betyr det at dere fikk et nydelig grønt lys?
Det gjorde vi.
Jeg er i syvende himmel nå, og jeg vil ikke dra.
Jeg har et spørsmål. Er dere et par?
-Som i kjærester? -Ja.
Ikke enda.
Vi tar små skritt.
Louis har kanskje forandret seg,
men han forpliktet seg ikke helt til Christine.
Dette ble nettopp interessant.
-Det går i den retningen. -Skjønner.
Livet utenfor retreaten, vi vet ikke hvordan det funker,
så det er best å prøve å få det til å fungere så godt vi kan.
-Og om det gjør det, er det neste skritt. -Ja.
Jeg bryr meg om Christine,
men vi kan ikke være kjærester akkurat nå.
Det er en stor forpliktelse, og jeg vet ikke om jeg er klar.
Gamle Louis er som Terminator. Umulig å drepe.
Vi får håpe at Alex har sagt hasta la vista til sin tvil.
Jeg lurte på om Alex skulle spørre meg,
-men jeg tenkte jeg skulle spørre… -Ja.
-…og forandre litt. -Ja.
-Hvorfor alltid mannen? -Elsker det.
Jeg kan fortsatt ikke tro det.
Jeg har ikke hatt tid til å forberede meg.
Jeg forventet det ærlig talt ikke.
Vi hadde en flott date,
og det er lett å bli revet med.
Jøss. Det høres ikke bra ut, Alex.
Men virkeligheten begynner å synke inn. Det har gått fra null til hundre.
Ærlig talt går det for fort for meg.
Lana, du har rett. Gamle vaner er vonde å vende.
Hva skal vi gjøre med disse ubesluttsomme guttene?
Hallo, Alex og Elys.
-Hei, Lana. -Hei, Lana.
-Hallo, Louis og Christine. -Helvete.
Nei!
-Louis. -Ja? Hva har jeg gjort nå?
-Alex. -Ja, Lana?
Kom til meg i strandhytten øyeblikkelig.
Jeg har en hastesak å ta meg av.
Nei, hvorfor?
Har hun en hastesak å ta seg av?
-Greit. Vi sees senere. -Lykke til.
-Vær positiv. -Ja.
Jeg er så stresset. Hva kan det være?
Hva er det Lana vil?
Vi hadde en fin date.
Jeg er forvirret og selvsagt veldig nervøs.
Jeg er bekymret,
for jeg vet ikke hvordan en "hastesak" kan være positiv.
Hva vil Lana med mannen min?
Jeg er så nervøs.
Jeg aner ikke hva Lana vil nå.
Dette kan ikke være bra.
Kompis.
Hva er det som skjer?
Det gjør meg sprø. Hva gjør du her?
Hva gjør du her?
-Hva mener du? Lana… -Lana ba meg om å komme.
Lana har aldri godt nytt.
Den eneste følelsen er anspenthet. Alt er anspent.
Jeg aner ikke hva Lana skal si.
Jeg er drittnervøs.
Jeg lover dere at vi har ikke gjort noe.
-Vi brøt ikke regler. -Jeg tror deg.
Det må være noe fint.
Alex er der borte. Jeg må anta at det er av samme grunn…
De kom nettopp tilbake.
Jeg vet ikke hvorfor Lana ba Louis gå ned dit.
-Spesielt med Alex. -Jeg vet det.
Det får meg til å tro at det ikke er noe problem.
Jeg er så forvirret.
Jeg observerte datene deres.
Alex, jeg merket at du nølte etter at du forpliktet deg til Elys,
og tvilen du opplever som resultat.
Det har gått veldig fort.
Det finnes ikke tvil om at vi liker hverandre.
Men jeg liker å reise,
og det har gjort tidligere forhold veldig vanskelige.
Mitt forrige forhold endte ikke bra.
Jeg er nesten redd for forpliktelsen,
og at det samme skal skje igjen.
Louis. Selv om du har gjort fremskritt på retreaten min,
later det til at du fortsatt er usikker
på hva fremtiden bringer for deg og Christine.
Jeg undervurderte Lana.
Hun hører alt, ser alt, vet alt.
Hva har hun sagt til deg?
Vi snakket om våre tidligere jeg.
-Ja. -Jeg sa at mitt tidligere jeg er der enda,
men endringen er gjennom små skritt.
Jeg vil bare fortsette å endre meg hver dag.
Det er ikke det at jeg ikke kan.
Jeg tror ikke jeg er klar til å forplikte meg.
Ubesluttsomheten er urettferdig mot jentene,
og derfor må dere avgjøre i kveld
om dere skal forplikte dere til Elys og Christine
eller dra tilbake til den virkelige verden
og bruke tiden på andre interesser.
Herregud.
Hva betyr det?
Jeg tilbyr dere 25 000 dollar hver.
På betingelse av at dere drar fra retreaten i kveld, uten partneren.
Herregud.
Dette er et vanskelig valg.
Ja, jeg har tvil,
så 25 000 dollar er fristende.
Tjuefem tusen dollar.
Herregud. Det er mye penger.
Hva er ikke fristende ved 25 000 dollar?
Jeg kunne gjort mye for 25 000 dollar.
Og alt jeg må gjøre, er å dra.
Om dere velger å bli på retreaten med partnerne deres,
sier dere fra dere sjansen
til å vinne premien.
Denne kjeglen har mange overraskelser på lur.
Latterlig. Det var det siste jeg ventet at hun skulle si.
Aldri tro hun ikke kan.
Jeg er rådvill.
Å dra er min eneste sjanse til å vinne penger,
men jeg bryr meg om Elys.
Det er en vanskelig beslutning.
Er det kjærlighet…
KJÆRLIGHET 0 DOLLAR
…eller penger?
PENGER 25 000 DOLLAR
-Faen i helvete. -Ja.
Tjuefem tusen dollar er fristende. Dette er vanskelig.
Dere har fem minutter til å ta beslutningen.
KJÆRLIGHET ELLER PENGER?
Å nei.
Jeg liker Christine, men jeg elsker penger.
Jeg kan forandre mye med 25 000 dollar.
Ja, jeg sliter litt.
Jeg er forvirret.
Skikkelig kjempeforvirret.
Ingen anelse,
og litt engstelse.
Kanskje han kommer tilbake med en gave.
Kanskje en fin blomsterbukett eller noe.
Kanskje hun sier: "Dere kan dra til suiten nå."
Ja.
KJÆRLIGHET ELLER PENGER
Jeg er så forvirret.
Jeg kan reise mye med pengene.
-Vi må konfrontere det. -Jeg vet ikke.
Christine, hva tenker du på?
Jeg vet ikke.
Jeg vet bare ikke.
KJÆRLIGHET ELLER PENGER
Alex og Louis,
tiden er ute.
-Jeg er faktisk nervøs. -Fortell meg avgjørelsen deres.
Nå skjer det.
-Jeg velger… -Jeg velger…
Jeg har loggført avgjørelsen.
Vennligst gå til Louis og Alex i strandhytten.
-Nei. Hvorfor? -Hva?
-Nå skjer det. -Du kødder.
Lana, dette kan ikke være bra.
Du og du.
Jeg håper jeg har tatt riktig valg i kveld.
Jeg er veldig nervøs.
Alex og Louis ser tvilsomme ut.
Herregud. Hva skjer?
Hvorfor ser dere så nervøse ut?
Har dere noe å si?
Jeg har panikk akkurat nå. Jeg er kvalm.
Hva har du gjort med ham, Lana?
Tekst: Heidi Rabbevåg