Vstávat a cvičit, ospalci.
Něco mi říká, že nás čeká překrásný den.
Dobrý ránko.
A když říkám překrásný, myslím tím dramatický a emočně vysávající.
Včera mi Katherine řekla, že chce poznat Charlieho.
To bude dramátko.
Připadám si jako v telenovele.
- V předchozích dílech Muy Muy Caliente… - Arriba!
Jeden beznadějný romantik.
Jeden lotr z minulosti.
A dva rozkošní padouši, které svedla dohromady neutuchající touha.
Chybí už jen pár facek přes čenich.
A vzhledem k situaci možná dojde i na to.
Arriba!
- Mizerná noc? - Nikdo mě nepomazlil.
- Byla jsem naštvaná. - Vážně?
Zdálo se mi, že sem přišly dvě holky, a vykopla jsem Charlieho z postele.
To zní spíš jako vidina než sen.
Třeba jsem předznamenala budoucnost.
Dneska se cítím dobře. I když mě včera nikdo nepomazlil.
Jsem překvapená, že se Charlie nesnažil porušit pravidla.
Očividně to začal brát vážně.
A z toho usuzuju, že chce vážně budovat vztah.
Díky.
Už od rána jsem nervózní.
A to proto, že jsem se rozhodl. Chci místo Lucy Katherine.
V tvojí kůži bych teď vážně být nechtěla. Nebo v Katherinině.
Nebo v té ložnici, až se to provalí.
Je to pro mě neskutečně těžký.
Na Charliem bylo vidět, že by vedle sebe radši měl mě.
A já chci, aby seděl vedle mě.
Věřte mi, Katherine se mě ani jednou nedotkla.
- Ani mi nepopřála dobrou noc. - To teda popřála.
Mám rád pozornost,
ale cítím, že s Katherine pracujeme na hlubším emociálním spojení.
Takže jsem ochotnej to obětovat.
- Měla jsem zajímavej sen. - Vážně? A s kým?
S Louisem.
Aspoň někde sis včera zašpásoval, Louisi.
Gianně se o mně zdálo?
Velice zajímavé.
Obávám se, že na další postavy už naše telenovela nemá rozpočet.
Ale na tuhle dějovou linku si posvítím.
Arriba!
Tak co, Bri? Užila sis tu prázdnou postel?
To si piš.
Včera jsem se Bri omluvil za to, že jsem políbil Valentinu,
ale zatím dělá, že jsem vzduch.
Zjevně mám o práci postaráno.
Pikantní telenovela jako vyšitá.
Lano, ty postavy by potřebovaly trošičku rozepsat.
- Bože, zase ty? - Ach jo.
- Jdeš akorát, madam Kuželová. - Dobré ráno, vážení.
- Čau, kočko. - Do hajzlu.
Úcta a upřímnost jsou dva pilíře zdravého a dlouhodobého vztahu.
Buďte upřímní a uctiví k sobě samým,
ale především buďte upřímní a uctiví k lidem, s nimiž máte milostný vztah.
Lano, jestli jsem si někdy přál, abys mlčela, tak je to teď.
I když máte těžký kámen na srdci,
neustále vás sleduji.
U nás je upřímnost na prvním místě.
Mám strach z toho, co se dneska může stát.
Něco mi říká, že to dneska někoho semele.
Brzy zase pojedu do L. A.
Já bych rád do Londýna i do L. A.
A taky do Peru. Mám tam nějaký povinnosti.
- Jaký povinnosti? - Tebe.
Bez servítek.
Co ty a Bri? Byl to jen platonickej rozhovor,
nebo bylo i něco víc?
Je nabručená. Nerad o těch věcech mluvím.
A přesně to jí podle mě vadí.
Demari za mnou včera přišel s omluvou,
ale zadarmo to mít nebude.
Demari přišel k rozumu
a došlo mu, že přišel o tohle.
Ale ublížil mi.
A pořád jsem trochu naštvaná.
Jestli mě chce zpátky, bude ho to stát hodně.
Katherinin zadek je nesmyslnej.
Je to umělecký dílo.
Katherine je neskutečně krásná a sexy, ale jak ji postupně poznávám,
probouzej se ve mně city.
Zatím je nedokážu pojmenovat, ale rozhodně tam jsou.
Chci si jít s Charliem zaplavat. Skočit s ním do oceánu.
S Charliem jste nám všem předvedli, jak má vypadat sebeovládání.
Je úžasnej. Udělal na mě dojem,
protože na mě včera v noci nijak netlačil.
Cítím se s ním bezpečně.
Minulý vztahy ve mně vzbudily nedůvěru k chlapům.
Ale s Charliem jako bych odložila štít.
Vy moje holky…
- Takže… - Jdeme drbat.
Musím vám něco říct. Charlie se mnou chce sdílet postel.
- To si děláš prdel. - Už dneska.
Pochopitelně si oba nejdřív musíme promluvit s Lucy a Louisem.
Tak to hodně štěstí.
Tutlání toho tajemství je jako mučení.
Až se to provalí, budeme to mít s Katherine těžký.
Musíme to udělat správně.
Tak jak se cítíme?
- Jsem trošinku vystresovanej. - Bože můj.
Je to na nic, protože mám pocit, že to Louis nebude čekat. Ani trochu.
- Dali jsme těm vztahům šanci. - To je pravda.
Takže nám nemůže nikdo zazlívat, že jdeme za srdcem.
Není to naše chyba.
Když to řekneš takhle něžně…
Řekneš to s úctou k jejich citům.
Ale čert ví, co se po těchhle rozhovorech bude dít dál.
Je to takovej tlak, že se mi dělá špatně od žaludku.
Půjdeš tam rovnou?
Jo.
- Vážně? - Co ty?
Čím dřív, tím líp.
Hrozně nerada někomu ubližuju, ale nechci si říkat co by kdyby.
Musím zkusit, jestli to mezi mnou a Charliem může fungovat.
Na rozchody až tolik nejsem.
Většinou počkám, než to samo vyprchá.
Čau, holky. Můžu vám ukrást Lucy?
Ukrást mě? Tak jo.
- Zatím. - Opatrujte se, mami a tati.
Kam mě to vedeš?
Bude to šíleně těžký.
- Nechceš si jít pokecat ven? - Jasný.
Tak super.
- Ty vole. - Co je?
Nechá Louise, aby to mohla zkusit s Charliem.
Vidíš to. Mohl bych rovnou skočit do bazénu.
Jasně.
Jsem z toho rozhovoru nervózní.
Když se s někým rozcházím, dělám to většinou přes SMSku.
Říct mu to z očí do očí pro mě bude slušná výzva.
Na tohle se nemůžu dívat.
Nebo jako můžu a rozhodně budu, ale určitě mi rozumíte.
Chtěl jsem si s tebou promluvit, abych měl představu,
- jak se to podle tebe mezi náma vyvíjí. - To řekni ty mně.
Když jsme se poznali a začalas mi o sobě povídat,
jenom jsem odškrtával kolonky, protože seš fakt úžasnej člověk.
A když jsem tě oslovil, byl jsem z tebe paf.
Na papíře to vypadá fakt slibně.
Když tam byli naposledy, dali si pusu.
Mám pocit, že jsme spolu celkem zodpovědný.
A rozhodně se umíme mazlit. Když už se mazlíme.
To jo.
Ty to na ni snad chceš vybalit, Charlie.
Jsme tady, abysme se změnili a dělali věci správně,
na což jsem úplně zvyklej nebyl.
Takže to chci udělat, jak se sluší.
Vždycky říkám,
že správnýho člověka poznáte, když se s ním cítíte jako doma.
A přesně tak se teď cítím s Charliem,
takže… tam chci zůstat.
O čem jsi chtěla mluvit?
No, víš…
Rada k nezaplacení: Ať to nezní, jako že ho žádáš o ruku.
Z toho workshopu jsem si odnesla, že k sobě musím bejt upřímná.
A teď mám pocit, že bych se tím měla začít řídit.
Je mi s tebou vážně fajn.
Máš fakt úžasnou povahu.
Jsi vtipnej, milej a laskavej.
Ale začala jsem se bát, že z toho nikdy nevzejde nic hlubšího.
Mám pocit, že jsem se o to s tebou snažila,
ale já prostě nevím.
Nejsem si jistá, jestli je vůbec možný to ještě nějakým způsobem prohloubit.
A ještě ti chci říct, že…
Co jsem s tebou, myslím celou dobu…
na někoho jinýho.
Au.
Někdy myslím na Charlieho.
Jen jsem ti chtěla říct, s čím se potýkám,
než jsem vůbec něco udělala.
Jasně.
- Takhle mi to stačí. - Dobře.
Že chce Katherine poznat Charlieho, je pro mě šok.
Já myslel, že pracujeme na našem vztahu.
Postrach dostal kopačky.
To ještě neznám.
Bála jsem se, že ti tím nějak ublížím…
No jo. Co naděláš. Občas to prostě nevyjde.
Podle mě se tak jen snaží působit navenek.
Každej chlap dělá, že je s tím v cajku, ale…
- Skrejvá to. - Přesně tak.
Chlapům jde vždycky hlavně o ego, co?
- Obejmeme se na rozloučenou? - No jasně.
Spadl mi obrovskej kámen ze srdce
a mám ze sebe radost a jsem na sebe pyšná, že jsem to dokázala.
Ale teď se bojím o Charlieho, protože Lucy musí bejt rozrušená.
Spíš než rozrušená
bych řekla radostná z Charlieho seznamu důvodů, proč jim to tak klape.
Potím se v podpaží. Je mi fakt úzko.
- Taky na to koukám. - No jo.
Dlouho jsem se přemlouval k tomu ti to vůbec říct.
Mám pocit, že jsem postupem času přestal cítit tu energii,
kvůli který bych se dokázal někomu odevzdat.
Rozumíš mi?
Je to těžký, protože mě to s tebou fakt baví,
a seš fakt moc fajn holka.
A vůbec nejde o to, že by na tobě bylo něco špatně, protože není.
Dobře.
Nechci říkat, že to není tebou, ale mnou.
Ale přijde mi, že se ti s každým dnem vzdaluju.
Rozumíš mi?
Chtěl jsem to s tebou probrat osobně
a se vší upřímností ti narovinu říct, jak se cítím,
a udělat to tak, jak se to dělat má.
- Snad mi nevyškrábeš oči z důlku. - Citům neporučíš.
Za to se na tebe zlobit nemůžu.
Lucy se na mě dívá zklamaně. Mám pocit, že jsem ji zklamal.
Vím, že bych jí měl říct o Katherine,
ale nemá smysl to do toho přimíchávat, jinak to ponese hůř.
Vážím si tvý upřímnosti.
- Nedá se svítit. - Tak jo.
Takže Charlie skrývá pravdu a myslím, že Lucy zase své emoce.
Chceš se ještě obejmout, nebo už mě nenávidíš?
- Můžeme se obejmout. - Super.
Je mi Lucy moc líto.
- Tak jo. Zatím se měj. - Ty taky.
Katherine jsem jí sice zatajil, ale zachoval jsem se správně.
Pročpak seš tak smutná?
Zrovna mi řekl, že to tam necítí.
Ale ne. Chudinka Lucy.
A to ještě nic netuší o Katherine.
Zkus to vstřebat.
Jen dýchej.
Musím to ze sebe nějak…
Je to pěkně na nic.
- Mrzí mě to, Lucy. - Tohle není fér.
Divím se, že k tomu našel odvahu.
Jsem moc ráda, že mi to řekl a nedělal nic za mými zády.
Ale pustit si ho takhle k tělu byl pro mě velkej krok.
Třeba si ještě uvědomí, že udělal obrovskou chybu.
Nikdy nevíte, co na vás čeká.
V podstatě za mnou přišla, že si chce promluvit.
Řekla, že už v tom nechce dál pokračovat. A že k sobě musíme bejt upřímný.
A pak řekla: „Chtěla bych to zkusit s Charliem.“
To si snad dělá prdel.
- Jo. Podle mě to teď říká Lucy. - Takže to spolu jako plánovali?
Nejspíš jo.
Co to má sakra znamenat?
Dva páry, kterým jsem věřil, že spolu skončej, se najednou rozcházej.
- Mám docela strach o Lucy. - No jo, ty vole. Co Lucy?
Má ho moc ráda.
Asi takhle, brácho. Charlie s Lucy neporušoval pravidla,
protože si jí nebyl jistej.
Zapadá to do sebe.
Doufejme, že si od sebe Charlie s Katherine budou držet odstup,
alespoň do té chvíle, než to někdo oznámí Lucy.
Vypadáme spolu sexy.
Aha. No tak nic.
Jsem na nás hrdá už jen proto,
že jsme se odhodlali si s nima promluvit, protože to nebylo jen tak.
A stálo mě to fakt hodně sil.
Můj rozhovor s Lucy nebyl ani tolik o tobě,
- jako spíš o mně a o ní. - Jasně.
O tom, proč nám to spolu neklapalo,
a taky o tom, že tomu posledních pár dní něco chybělo.
- Jo. - Jak to šlo s Louisem?
Upřímně mnohem líp, než jsem čekala. Nakonec jsme se objali.
- Taky seš na nás hrdá? - No jasně.
Ale jo. Byl to pro mě dost těžkej den.
- To teda. - A pro tebe asi taky.
Ale myslím, že nakonec máme, co jsme chtěli, ne?
Snad jo.
S Katherine se mi povídá hezky. Jako bych v ní našel něco, co mi chybělo.
Snad Lucy nebude zklamaná, až to zjistí. Ať z toho není drama.
S tím bych moc nepočítala, Charlie.
Vypadá to, že od odhalení pravdy ji dělí jen pár okamžiků.
Do prdele, Lucy.
- Tak jak? - Ahoj.
Čau.
Proč to vypadá, jak kdybysme vás u něčeho přistihli?
- O čem se bavíte? - Jak to jde?
Všecko v cajku?
Co to s váma je?
Tak co vy?
Proč se nás furt dokola tak blbě ptáte?
Jak to jde?
Vešli jste sem a my se zeptali první.
Mohl by už laskavě někdo říct, jak to jde?
Jedna věc je jistá. Já a Katherine jsme minulost.
Počkej, cože?
A víš proč?
Řekla mi, že to chce zkusit s Charliem.
- Já se rozbrečím! - Ale ne.
- Do prdele! - Jen běž.
Pojď sem.
No tak. Pojď ke mně.
To nic.
Nakonec v tom fakt byla jiná.
To nic.
Mám pocit, jako bych dostala ránu.
Bolí mě srdíčko.
Ach, Lucy.
Dost mě to bolí, protože jsem se mu vážně odevzdala.
Já jsem tak blbá.
Tohle bych si netipla.
Jsem naprosto zničená.
Jestli se tady nedá dohromady Charlie s Lucy,
tak kdo?
Demari podle mě doufá ve vás dva.
Do prdele, takže budu sdílet postel s Chrisem. Kurva!
Nechci spát s Chrisem.
Panečku. Ještě z toho bude sociální experiment.
Jak dlouho zůstane živoucí legenda Louis sama?
Pusťte stopky.
Čau, já jsem Louis. Už nějakou chvíli tě chci poznat.
Poněkud krátký experiment.
Teď fakt ne.
Vážně se mnou Louis flirtuje?
Nějakou chvíli už po něm pokukuju, tak si ten sen splníme.
Budeš muset spát u ní.
Rovnou do pelechu? Nejdřív mě musíš oslnit.
To už se mi povedlo.
Náš sen se stává realitou! Jo!
- Nepředbíhej! - Co by ne?
Trochu se bojím, že chce Louis Giannu využít jako převoznici,
která ho dostane z Katherine.
Co se to dneska kurva děje?
Já fakt nemám slov.
Ty vole, tobě se ty problémy řešej samy.
Hurá na další!
Je to tak. Asi jsem fakt postrach.
Naší vilou otřáslo šílený zemětřesení.
Ale jestli něco, tak mě to motivovalo k tomu promluvit si s Bri
a pokusit se nás dostat na stejnou vlnu.
Sice už jsem se jí omluvil, ale zkusím to ještě jinak.
Nechci na tebe vyvíjet nátlak, ale tak nějak nám tady vymírají vztahy.
Nezapomeň na Laninu radu: úcta a upřímnost.
Jak se dneska máš?
Dobře.
Dobře?
Mám se dobře.
Jak se kolem toho všeho cítíš?
V klidu.
To jsem rád.
Jen ti chci ukázat, že dělám, co můžu.
Jsem ochotnej zpomalit. Je potřeba na tom zapracovat.
Dobře.
Ale zároveň mám pocit,
že kdybysme to zase dali dohromady
a mohli spolu zase trávit čas v posteli a tak,
pomůže nám to k hlubšímu spojení.
Asi jsi mě nepochopil, ale dělej, jak myslíš, Demari.
Myslíš, že ne?
Ne.
Sdílet postel?
Budeš rád, když ti vůbec půjčím polštář.
Já myslím, že by se to slušelo.
Pustit mě zase k sobě do postele.
Ne.
No dobře. Ale stejně věřím, že to proměním v ano.
Očekávám, že mi projeví nějakou úctu.
Nechápe závažnost celý týhle situace.
Už milionkrát mě zklamali chlapi,
kterým se nedalo věřit.
Snaží se to napravit, ale v tuhle chvíli to napravit nejde.
Mluvils s ní?
Jo, ale… Ta holka mě teď nenávidí, kámo.
Mám pocit, že je mojí povinností to nějak napravit.
Nechci bejt v něčím příběhu člověkem, kterýmu ten dotyčnej nikdy neodpustí.
- Já takovej nejsem. - Máš konkrétní příklad?
Dlouhou dobu mi dělalo problém odpustit mámě,
i když si prošla peklem.
Já s mámou zažil to samý.
Jo.
V 15 letech mi zemřel táta. A máma tam pro mě vůbec nebyla.
Nemohl jsem s ní o tom mluvit.
Ty vole.
- Promiň, to jsem nevěděl. - V pohodě. Tys ho nezabil.
Úlet.
Takže jsem neměl nikoho, s kým bych o tom mohl mluvit.
A já teď o takových věcech nemůžu mluvit s Bri,
- protože se kvůli mně stáhla. - Jo.
A nevím, jakej další krok učinit, abych to napravil
a řekl si, že je to v pohodě.
- Jasně. - Chápeš mě?
Jsem teď trochu ztracenej.
Mám pocit, že jsem měl volit jiný slova a pokusit se Bri získat zpátky.
Akorát že už nevím, co bych jí dal říkal.
Díky, brácho.
- Mám tě rád. - Já tebe taky.
Pobyt už je za půlkou a naši chlapci se učí poněkud pomalu.
Charlie neprojevil Lucy úctu tím, že jí zatajil část pravdy o tom,
proč se s ní rozchází.
A Demarimu zase nedochází,
jak moc ublížil Bri tím, že dal pusu Valentině.
A Louis využívá Gianninu náklonnost, aby si pofoukal ego po kopačkách.
Lano, obávám se, že tihle muži, respektive hošíci,
potřebují promluvit do duše.
Nemohu než souhlasit, Desiree.
Někteří z nich nejsou schopni projevit dívkám úctu, kterou si zaslouží.
Je to jeden z hlavních důvodů, proč se jim nedaří navázat smysluplná spojení.
Proto jsem přichystala nouzový seminář čistě pro muže.
ZPÁTKY DO DĚLOHY
Je čas jim připomenout, odkud přišli a kdo ve skutečnosti jsou.
Lana si přizvala odbornici na sex a vztahy Shan Boodramovou,
která je tímto procesem provede.
Dnes večer se zaměříme na projevování úcty.
- Ty kráso. - Tak to je úlet.
- Nazdárek! - Ahoj.
- Tak jak to jde? - To si děláš prdel.
- Dneska to bude divoký. - No ty kráso.
Cože?
To je šílený.
Tenhle workshop je o znovuzrození. Je to pro muže příležitost,
jak se znovu spojit se svým pravým, nefalšovaným já,
s tou božskou a magickou ženskou energií, která je přivedla na svět.
Koukejte na mě. Takovej frajer.
Úplně k sežrání, co?
Tak jo.
Sešli jsme se tady, abychom si promluvili o úctě.
Cítíte už jen tu tíhu toho slova? Vezměte ho na záda.
- Úcta. Je těžký. - To teda.
Je to krásný.
A ke komu na tomhle světě chováte tu největší úctu?
K sobě.
Co ty? Koho si vážíš ze všech nejvíc?
Mámy.
No krása.
A teď je načase se v tomhle duchu spojit se svým původním domovem.
Otevřeli byste prosím ty bedny?
Ty vole.
- Odkud jste vzešli? - Z mámy?
- Jo - Z dělohy.
Z dělohy.
Vypadá to svůdně a sexuálně,
takže by to klidně mohla bejt vagína.
Vážně, Chrisi?
Děloha, vagína. Dvě odlišné věci.
Je načase znovu vstoupit do dělohy.
- Počkat… - Jako fakt?
- Tak jo, hoši. Rovnou po hlavě. - Obvykle tam strkám něco jinýho.
Nohama dopředu jsem do dělohy ještě nelezl,
ale to neznamená, že se tam ty nohy ještě nepodívaly.
Ty už jsi spíš jednou nohou v hrobě, Louisi.
Co asi teď dělají kluci?
Ať už je to cokoliv, doufám, že to obnáší komunikaci a upřímnost.
Já upřímně akorát doufám,
že se Charlie naučí…
- opatrně zacházet s cizími emocemi. - Jo.
Vždycky.
Mám pocit, že když to se mnou Charlie rozpouštěl, část pravdy mi zatajil.
Neřekl mi, co bylo tím opravdovým důvodem, a sice Katherine.
Jako by mu to bylo úplně jedno.
Pošleme je zpátky do toho nejměkčího, nejbezpečnějšího
a nejkouzelnějšího místa, ve kterém kdy byli, a to do dělohy.
Tento zážitek by je měl znovu spojit s kouzlem jejich matek.
Tohle je cáklý.
Je to zážitek pro všechny smysly.
Vnímejte, jak se cítíte.
Vnímejte, co vidíte.
Slyšíte tlukot srdce?
Krásně si to v té děloze užij.
Díky. Tohle mi ještě nikdo neřekl.
Oukej.
Je to vlastně docela příjemný.
Cítím se v bezpečí.
Když budete chtít, klidně se houpejte.
A když si budete chtít cucat palec, jen do toho.
Jak tam sedím a poslouchám vlny
a tlukot srdce, zmocňuje se mě pocit, že jsem zranitelnej.
Máma s vámi v břiše každý den mluvila.
Říkala vám, co by si pro vás jednou přála a jaké do vás vkládá naděje.
A proto nám přišlo správné k tomu vaše matky přizvat.
Počkat…
Cože?
Louisi, máma ti něco řekne.
Louisi. Miluju tě, synku.
I já tebe, mami. Fakt moc.
Holky to k tobě prostě táhne, Louisi.
Jsou tebou pohlceny, a já netuším proč.
Jako bys je měl omotané kolem prstu.
Ale běž, mami.
Takže jim dokážeš zlomit srdce během okamžiku.
Než něco uděláš, zastav se a zamysli se nad tím.
Mysli na následky,
protože tohle je jedna z tvých slabin, Lou.
Jsi totiž zvyklý konat a pak až přemýšlet.
No jo. Následky.
Možná bych to měl nechat uležet, než se vrhnu na Giannu.
Myslel jsem si, že už jsem vážně dospěl a jsem vyléčenej, ale zjevně ne.
Dělám pořád ty stejný chyby.
Tvoje maminka tě zjevně moc dobře zná, Louisi.
No jo, zná mě ze všech nejlíp. Je to tak.
Ahoj, synku.
Kdybych ti měla dát nějakou radu ohledně vztahů,
řekla bych ti, ať se pokusíš najít rovnováhu mezi vášní
a intenzitou tvých činů, když tě něco trápí nebo rozčiluje.
Čím dřív pochopíš, že vztahy mohou mít dobré i špatné chvíle,
tím snáz to půjde.
Musím ovládat svoji intenzitu a očekávání.
Občas se nechám unést,
začnu si něco idealizovat, ale pak mě zasáhne realita
a začnu páchat chyby, kterých později lituju.
Ahoj, Cristiane.
Jen jsem ti chtěla říct, že jsem na tebe moc pyšná.
Dohlédni na sebe a dobře se rozhoduj.
Buď svým autentickým, milujícím, upřímným a věrným já.
Miluju tě, broučku.
Já tebe taky.
Strašně moc.
Ahoj, Charlie.
To mě poser.
Až si jednou najdeš partnerku,
musí to podle mě být silná žena, která se vyrovná tvému nadšení,
chuti do života a sebevědomí.
Myslím, že by tě to krásně doplňovalo.
Zná mě až moc dobře.
Bože, moje máma je tak moudrá.
Jak mi řekla, že potřebuju někoho, kdo se vyrovná mýmu sebevědomí a nadšení,
vzpomněl jsem si na Katherine.
A taky se k holkám chovej tak,
jak by sis přál, aby se někdo choval k tvým třem sestrám.
A sakra.
Přemýšlím teď zpětně nad tím, jak jsem se zachoval k Lucy.
V minulosti jsem ženy využíval
a nebyl jsem moc ohleduplnej k jejich citům.
Odteď půjdu příkladem a budu se k holkám chovat jako k vlastním sestrám.
Ahoj, Chrisi.
Tady máma.
Čau, mami.
S mámou asi nemám zrovna dvakrát silný pouto.
Myslím, že si navzájem plnohodnotně nerozumíme.
A bude to tím, že si na to ani jeden z nás neudělal čas.
Jsem na tebe moc hrdá, Chrisi.
V životě jsi mě nezklamal.
Mám obrovské štěstí, že tě mám.
Mám tě nadevšecko ráda, Chrisi, a ty to víš.
To byl moc dojemný vzkaz, Chrisi.
Nejsme si až tak blízký, jak bysme mohli,
a je to převážně moje vina.
Máš pocit, žes tady dokázal navázat nějaké hlubší vztahy?
Určitě by se dalo jít hlouběji. Cítím tam určitou bariéru.
Je potřeba ji zbourat a musím začít tak, že si promluvím s mámou.
Myslím, že ti k tomu svým krásným vzkazem otevřela cestu.
Došlo mi, že moje neschopnost navazovat hlubší spojení
nejspíš pramení z toho, že nemám dostatečně silný pouto s mámou.
A musím říct, že to pro mě v tom lůně bylo celkem zásadní uvědomění.
Ahoj, Demari.
Máma ti z Phoenixu posílá pusu na čelo.
Chci, aby ses vydal do hlubin své duše
a čelil svým neřestem, na kterých můžeš zapracovat.
Když slyším mámin hlas, mám pocit, že jí rozumím a že je tady se mnou.
Řeknu ti asi jen to, že by ses ke svojí žene měl chovat tak,
jak by sis přál, aby se někdo choval ke tvojí mámě.
A když si k té žene dovolíš,
co by si v tvých očích nikdo neměl dovolit ke mně,
pak si tvoje žena takové jednání nezaslouží.
Úcta je vždy na prvním místě.
Vrať se domů jako citlivý a uvědomělý muž.
Miluju tě, synku.
Dělám pořád ty samý chyby.
Vím, že jsem Bri ublížil, a mrzí mě, že jsem k ní nebyl citlivější.
A dost mě to bolí.
Demari, nenašla bych silnější poselství, než je zlaté pravidlo tvojí mámy.
Chovej se k ženám tak, jak by se ostatní měli chovat k tvojí mámě.
Přesně to bych si měl říkat, když jednám se ženami.
A je to velká část… toho všeho, v čem moje chování pokulhává.
Tak jo. Máte za sebou stmelující zkušenost.
Teď vám dám možnost se kolem sebe naposledy rozhlédnout.
Opět opouštíte lůno.
- Poděkujte mu a rozlučte se. - Díky.
A polezte ven.
Ženy mají schopnost uchovávat v sobě život.
Nosí a živí vás a pak se o vás starají.
Ale vaše činy mají obrovský dopad na jejich city.
A tenhle workshop mi to jen připomněl.
Už plně chápu, že jsem Lucy zanechal ve zranitelný pozici.
Chápu, že jí mohlo ublížit, jak na to s Katherine jdeme rychle,
a tak jí chci ukázat, že mě to mrzí.
Cítím silnou sebereflexi.
Nikdy mě nenapadlo, že moje chování k ženám může bejt neuctivý,
ale teď už chápu, v čem bylo moje jednání špatný.
Bri jsem vážně zklamal.
Ztratil jsem její důvěru a rád bych napravil svoje křivdy.
No ne. Oni si z toho snad vážně něco odnesli.
- Jsme noví muži! - Jo!
- Bylo to fakt dobrý. - Otevřelo mě to novým věcem.
Nejsou to kluci?
Už tu skupinku divochů slyším.
Tak jakej byl workshop?
Ústředním motivem celýho workshopu byla úcta.
- Odnesl sis z toho něco? - Něco rozhodně.
Budu optimisticky věřit,
že během toho workshopu Charlie prozřel a přijde za mnou s omluvou.
Ukázal by mi tím, že moje city bere vážně.
Ten workshop ve mně zanechal stopu.
- Bylo to intenzivní. - Jo.
- Mluvila máma k věci? - To si piš.
- V týhle situaci? - Totálně.
Máma se nikdy nemýlí.
Jak teď vnímáš tu situaci s Bri?
Co sis uvědomil?
Asi to, že s upřímností vždycky dojdeš nejdál.
A sice se teď předbíhám,
ale strašně rád bych s Bri navázal hlubší spojení.
Věřím, že nám to umožní zelený světlo.
Je to nesmírně důležitý.
No jo! Úplně jsem zapomněla.
Zatímco hoši přicházeli znovu na svět, uspořádala Lana vítání miminek
a rozdala všem dárky.
Pokud teď hosté budou respektovat pravidla
a navážou hlubší spojení, dostanou tu nejlepší odměnu ze všech.
Povolenku k divoké líbačce.
Nuže, pánové, je načase převést vaše poznatky z workshopu do praxe.
Ukažte nám, zač je toho Ú-C-T-A.
Po tom našem workshopu myslím na Lucy.
Cítím se špatně, protože jsem jí zatajil, že chci poznat Katherine.
Ahoj.
To není Lucy.
Ale nejdřív zkusím vymodlit zelenou z těch nových hodinek.
Oba víme, že seš moc hezounká, ale máš i další kvality.
Přijdeš mi vtipná, charismatická a sebevědomá.
A taky mě hrozně moc přitahuješ.
Nejradši bych tě…
Každou minutu, co jsem s tebou, bojuju s tím, abych se po tobě nevrhnul.
Já vím.
Jestli se po ní chceš vrhnout, moc bych s tou zelenou od Lany nepočítala, Charlie.
To jste si z toho vážně nic neodnesli?
Mám pocit, že je mezi náma pouto, který by stálo za to prozkoumat.
- Jo. - Poslouchám, Louisi.
Přitahuje mě tvoje osobnost. Seš můj typ člověka.
To zní dobře.
Pokračuj.
Ale co bych ti povídal.
Několikrát jsem se ocitl v situaci,
kdy bylo těžký nedat ti pusu.
Ale Louisi…
Mám tak trochu pocit, že se mnou malinko flirtuješ.
Rozepnula se mi halenka.
- Já ti to spravím. - Klidně.
Hezkej pohled, ne?
- Co ty na to? - No…
Asi tak.
Gianna ve mně vzbuzuje všemožný pocity.
Nechci bejt postrachem, ale občas postrachu neporučíš.
Je to lákavý.
Když tak koukám do těch kukadel…
Vidíš?
Ty tvoje kukadla jsou pěkný lákadlo.
Mohl by někdo zavolat Shan a zavřít je zpátky do krabice?
Asi je to rozbitý.
Co mám udělat, aby na těch hodinkách vyskočila zelená?
Byla jsem v bazénu. Že by nebyly vodotěsný?
Zdá se, že s vyhlídkou beztrestného špásu
kluci zapomněli na všechno, co se před chvílí naučili.
Snad to zachrání Demari.
Ten workshop mi otevřel oči. Cítím se jako novej člověk,
takže je pro mě důležitý, aby Bri přesně pochopila,
jak se na tomhle pobytu učím a posouvám.
Tak se mi to líbí!
Ten workshop podle mě shrnul, proč jsem vlastně tady.
Máma mluvila o tom, že se mám k partnerce chovat tak,
jak by se někdo měl chovat k ní.
A v tom jsem dost selhal.
Uvědomil jsem si, že se často dopouštím věcí,
který bych od jiných sám nestrpěl.
Chtěl jsem se omluvit za svoje chování.
Zachoval jsem se k tobě špatně nejen proto, že jsem ti ublížil,
ale protože jsem se zmýlil.
Moc mě to mrzí.
Jo.
Vytyčila jsem si limity pro to, co jsem lidem schopná odpustit.
Takže se teď sama sebe ptám,
jak ti mám věřit,
že už se tvoje chování nebude opakovat.
Celá ta situace s Valentinou bylo obrovský selhání.
Vůbec jsem na tebe nemyslel.
Dělal jsem to i v minulosti a nechci, aby se to dělo dál.
Zasloužíš si mnohem víc.
A snažím se ti ze všech sil ukázat, že mi věřit můžeš.
A že jsou pro mě důležitý tvoje pocity.
Nevím, jak moc si moje slova bere Bri k srdci.
Musím jí ukázat, že už nic takovýho neudělám.
Jsem ochotnej pro to pracovat.
Doufám, že se Demariho energie pobytem jen šíří,
protože takhle má vypadat člověk, co má za sebou workshop.
Na tom workshopu mi máma popisovala člověka, kterýho potřebuju.
A já u toho myslel na tebe.
- Možná to může znít jako nátlak, ale… - Vůbec ne.
To se mi na tobě líbí. Dokážeš mluvit o svých citech.
A mám pocit, že jsem takovýho chlapa snad ještě nepoznala.
Mám z toho dobrej pocit. Jako by nastala chvíle,
kdy před sebou máme pořádnej kus cesty
a můžeme se s radostí poznávat,
aniž bysme mysleli na kohokoliv jinýho.
- Chci ti dát pusu. - Já vím.
- Koukám na ty hodinky… -Přibliž se a třeba se Lana smiluje.
- Tak co? - Možná…
- Dopřej nám ji. - Přesně tak.
No tak. Makej.
- Dopřej nám tu pusu! - Že jo?
Je to náš první den. Nový spojení.
Tu zelenou si zasloužíme!
- Haló! - Jo.
Prosím.
Asi ji nepřemluvíme.
Taky se mohla slitovat.
Že jo? Co blbneš, Lano?
Měli jsme za to, že se fakt sbližujeme.
Seš dobrá, Lucy?
Ale jo. Díky.
Zvládáš to krásně. Jsem na tebe pyšná.
Je to tak.
Bojím se dnešní noci.
Až Charlieho uvidím v posteli s Katherine, bude to dost bolet.
Mám z toho hrůzu.
Možná že když se k sobě fakt přiblížíme, dá jí to celý smysl.
Chceme si dát…
- Tak co bude s tou zelenou? - Haló!
Lucy dneska žádná omluva zjevně nečeká. A Charlieho zase zelená.
Že by však Charlieho pokus dotáhl Demari?
V mých očích je mezi náma fakt silný spojení.
Cítím, že je hluboký, a moc rád bych v tom pokračoval.
Jak to cítíš ty?
Jsem teď kolem všeho dost nejistá.
Je pro mě těžký věřit tomu,
co mi o sobě tvrdíš a co říkají tvoje činy.
- Chápeš? - Jo.
Jeden z hlavních důvodů, proč jsem tady, je můj starší brácha.
Když jsem vyrůstal, byl pro mě jako táta
a… dneska už má manželku, děti,
což chci vlastně taky.
A myslím si, že v životě, kterej vedu,
pro něco takovýho ani nebyl prostor.
Ale tak trochu…
- Takže jsem manželka? - …to chci změnit.
Tak jó.
Zachoval ses jako dospělej chlap.
Nejen proto, že ses omluvil, ale protože ti došlo, proč se omlouváš.
- Jo. - A přišlo mi, že je to od srdce.
Takže bych se asi taky ráda posunula dál.
Musíš mi slíbit,
že zase nepřehodíš výhybku,
když se tady objeví někdo novej,
a že o tohle spojení stojíš.
Že stojíš o mě.
Tohle zvládnu levou zadní. Platí. Podruhý už se to nestane.
Jsem v sedmým nebi.
Mám zpátky Bri, a ještě jsme dostali zelenou.
Hezky si to vychutnám.
Jsem šťastná jako blecha.
Demari mi odhalil svoji citlivou stránku.
Tohle je Demari, na kterýho jsem celou tu dobu čekala.
Odteď už s Demarim míříme ke hvězdám.
Už je pryč.
Možná jsme s tou zelenou mohli naložit líp.
Vidíte, co se stane, když dáte na odiv svoje city
a navážete hlubší spojení?
No tak, Katherine a Charlie!
Ach jo. Proč mám pocit, že z toho nekouká nic dobrého?
- Kam to jdeš? - Sem.
Trochu mi přišlo, že mi to přišli vmést do tváře.
Přestaňte se na sebe usmívat jako dva namyšlenci.
Jsem z toho v šoku.
Bylo to…
neuctivý.
To byla moc příjemná scénka.
Charlie mi o Katherine nic neřekl.
Nikdy se o ní nezmínil, a teď sem s ní nakráčí ruku v ruce…
- To se drželi za ruce? - Normálně se tady objímali.
Seru na ně.
- Už vidím ty překrásný děti. - Bože můj, Charlie.
- Je to náš první den. - Tak já si to nechám na třetí.
Dneska se zahrabe k ní do postele
a já tady ráno budu říkat: „Ahojky. Dobrý ránko všem.“
Nechci porušovat pravidla, ale chci tě políbit.
- To já taky. - Líbíš se mi.
Dal bys mi pusu, i kdybysme nedostali zelenou?
Odpověď na tuhle otázku už je dávno jasná.
PORUŠENÍ PRAVIDEL
Věděl to už dneska ráno v posteli.
A to jsem mu doslova ležela na hrudi.
Seru na to. Chci domů za mámou.
Charlie…
Dneska to v tý ložnici nepřežiju.
Překlad titulků: Vít Jakeš