Da Romerriget er på sit højeste-
Downloaded from YTS.MX
- går Vesuv i udbrud og begraver Pompeji.
Tænk at gå ud af huset -
Official YIFY movies site: YTS.MX
- og se sten falde ned fra himlen.
2000 år senere laves afstøbninger af hulrummene i den stivnede aske -
- der viser ofrenes kroppe.
Disse mennesker så verden styrte sammen omkring sig.
På en gruppe kaldet Flygtningene -
- bruger arkæologer nu ny teknik til at undersøge knoglerne.
- Her kan man se tænder. - Ja, adskillige.
Man prøver at forstå, hvem disse mennesker var ...
... hvordan de levede ...
... og hvorfor de døde ...
... i antikkens mest kendte katastrofe.
2000 år efter, at den blev udslettet af Vesuv -
- blev Pompeji udgravet og en hel romersk by dukkede frem.
Den har et amfiteater -
- og et stort torv omgivet af templer.
- Det her er så spændende. - Nu er vi her.
Man fandt også lig.
De mest kendte er en gruppe på tretten ofre -
- som kaldes Flygtningene.
Jeg har en plan.
Jeg begynder i den ende og går den vej.
En ekspertgruppe laver den første retstekniske undersøgelse -
- af deres jordiske rester.
De ledes af Dr. Estelle Lazer.
Der er et hul i muren ved udstillingen -
- og der lægger folk blomster ind til de små børn.
De er en stærk påmindelse -
- om en hændelse, der dræbte så mange.
For vulkanolog Kayla Iacovino -
- kan stenen vise, hvorfor udbruddet var så fatalt.
Det begyndte med en eksplosion.
Da udbruddet begyndte, sås en røgsøjle i midten -
- som bredte sig som en paraply.
De følte jorden skælve -
- da magmaen ramte jorden og eksploderede.
Og en enorm sky -
- spredte sig ud over byen.
De fleste flygtede med det samme.
Men man fandt over tusind lig inden for bymuren.
Man troede, at de ikke var i stand til at kunne flygte.
De gamle, de meget unge og de syge.
Dr. Lazer kan nu afprøve denne teori.
Der har vi kraniet.
Hun undersøger, om alder eller handikap hindrede dem.
Vi bruger retstekniske metoder -
- til at afgøre alderen på de døde -
- om de havde en sygdom eller skade -
- eller andre omstændigheder.
Det er to ribben.
Hvem var disse mennesker?
Flygtningene blev opdaget i 1961 af Amadeo Maiuri.
De ser meget levende ud -
- som er de frosset i dødstidspunktet.
Dette er muligt ved hjælp af en teknik fra 1800-tallet.
Arkæolog Antonio de Simone forklarer den.
Det her er den første afstøbning fra Pompeji.
Da arkæologen udgravede et område -
- ca. fem meter over gadeniveau -
- så han et hulrum.
Han tænkte med det samme, at det måske var et lig.
I årenes løb er kødet rådnet væk -
- men kroppens form er bevaret som et hulrum i asken.
Ved at fylde det med gips -
- kunne man lave en tredimensionel model af offeret.
Afstøbningen viser alle detaljer -
- for eksempel tøjet, som offeret bar -
- som om det var en skulptur.
Men hvor der manglede detaljer -
- har 1800-tallets arkæologer selv forbedret afstøbningerne.
Hvis man ser nøje efter, ser man en skillelinje.
Ansigtet var sikkert en uformelig klump -
- der senere er ændret ved hjælp af gips.
Så alt det her er blevet ændret.
De er ikke forfalskninger -
- men de er som billeder af tragedien.
De skal formidle, hvad der skete.
Da Maiuri arbejdede med Flygtningene -
- formede de nok også gipsen -
- for at gøre kroppene mere levende.
For at lokke folk til skabte han også historier -
- om, hvem de var, og hvordan de døde.
Det var en utrolig opdagelse.
Der var tretten ofre -
- og det var det største antal afstøbninger der var lavet.
Han skrev en følelsesladet artikel -
- som gjorde et stort indtryk på dem, der besøgte stedet.
Artiklen kom i National Geographic -
- og beskrev individerne i gruppen -
- og deres forhold til hinanden.
Ligene blev fundet i tre mindre grupper.
Grupperne er stadig intakte.
Maiuri beskrev de to første som bondefamilier.
Den tredje gruppe var en handelsfamilie -
- og han beskrev i detaljer deres sidste tid.
Han siger, at der var to drenge, der holdt hinanden i hånden.
Moderen, "hvis krop var svækket af barnefødslen -
- bar den yngste pige og forsøgte at trøste hende."
Manden, eller "handelsmanden", som han kalder ham -
- rejser sig af asken for at beskytte sin familie.
Han siger, at det er baseret på beviser.
Men ud fra de oplysninger, jeg har, kan jeg ikke se -
- hvad historien bygger på, og det er et problem.
Et til, tak.
Mit mål er at fjerne de tidligere historier -
- og give dem deres historier tilbage.
Jeg synes, det vil udvise en større respekt for dem -
- som ofre for en massekatastrofe.
Maiuris handlinger var naturlige dengang.
Man ville skabe en udstilling, der kunne lokke besøgende til.
I dag har man et andet fokus.
Forskerholdet vil finde ud af, hvem ofrene virkelig var.
De bruger røntgen til at se igennem gipsen -
- og 3D-skanninger skaber digitale kopier af afstøbningerne.
Ved at anbringe dem i en 3D-model af hele byen -
- kan Flygtningene ses i en større sammenhæng.
De døde tæt på bymuren -
- og var tæt på at flygte.
Udbruddet skræmte de fleste indbyggere væk.
Spørgsmålet er, hvorfor denne gruppe blev der.
De begynder at arbejde med manden i den første familie.
Handelsmanden.
Kraniebunden er ret velbevaret.
Der er hjernehvælvingen.
Der er meget knogle indeni.
Det er et meget fint skelet.
Vi bør kunne få mange oplysninger fra det.
Udover de 2000 år gamle knogler ses også noget mere moderne.
- Se. - Hvad tror I, de har gjort?
Hvad er det?
- Han har en metalkrog i hovedet. - Ja, det kan vi se.
Et stort metalstykke.
Det er en masse underlig ståltråd derinde.
Der er et søm og en stang, der holder gipsen på plads.
Det uventede fund viser, at Maiuri gjorde meget -
- for at bevare ligenes stilling.
Nu er udfordringen at se bort fra disse ændringer -
- og fokusere på knoglerne.
For at tolke informationen kaldes eksperten Kevin Dicus ind.
Det er underligt at kaste historierne om de mennesker væk -
- for de er en del af Pompejis nutidige historie -
- som et arkæologisk sted.
Men nu har vi teknikken til at kunne gå dybere -
- bogstaveligt talt dybere ind i gipsen.
Vi skylder disse mennesker -
- at skrælle de moderne historier væk -
- og fortælle, hvem de virkelig var.
Efter nøje analyse af røntgenbillederne -
- dukker små detaljer frem.
Den frontale bihule er veludviklet -
- og det tyder på, at personen var voksen.
Alle tænder er brudt frem -
- også rødderne. Det er en voksens tænder.
Et andet billede viser en hånd -
- med underarmsknoglen nedenfor.
Men mellem hånd og arm -
- er håndledet presset sammen på en unormal måde.
Det viser en alvorlig slidgigt i håndleddet.
Brusken er væk -
- og knoglerne har måske gnedet mod hinanden.
Det var nok smertefuldt.
Personen havde sikkert ondt -
- og var muligvis svag.
Jeg tror, det her var en ældre person.
Vi begynder at se et menneske træde frem.
Folk har tit set dem som statuer -
- snarere end individer.
Da teamet kigger videre -
- finder de en ledetråd om gruppens sidste -
- desperate tid.
- Her er der en knogle. - Ja.
I Pompeji undersøger forskerholdet et offer kaldet Handelsmanden.
- Det må være brækket. - Det er en ældre person ...
- ... med tegn på slidgigt. - Her er nogle knoglestumper.
Og røntgenbillederne afslører en interessant ledetråd mere.
Her ser vi overarmen -
- og der er flere brud i den.
Det er frakturer, der er kommet efter døden -
- og den slags, der er sket på dødstidspunkter.
Overarmsknoglen ender i et rundt hoved.
Der går en næsten usynlig fraktur gennem det -
- som kan være sket ved et fald.
Det antyder, at personen oplevede noget voldeligt ...
- ... ved sin død. - Ja, for armen brækkede.
Vulkanologen Kayla er i en del af Pompeji, der er halvt begravet -
- for at undersøge, hvordan udbruddets første ofre døde.
Vi er i nærheden af hovedgaden.
Her ser vi en mur af pimpsten.
Disse pimpsten regnede ned over byen -
- i udbruddets anden fase.
Da magmaen når overfladen, er der så meget energi -
- at disse sten bliver slynget -
- over 30 kilometer op i atmosfæren.
Vindstød i stor højde trak paddehatteskyen ind over Pompeji.
Så fik tyngdekraften pimpstenene til at regne ned over byen.
På det tidspunkt kan man ikke længere flygte.
Tænk, at gå ud af sit hus og se sten -
- som falder ned fra himlen.
De er jo lette og bløde -
- og at få nogle stykker i hovedet dør man ikke af.
Men når der ligger fem meter af dem på taget -
- falder taget sammen.
Uheldigt nok omkom mange i Pompeji -
- da tagene styrtede sammen over dem, fordi de havde søgt ly.
Da arkæologerne gravede sig ned gennem pimpstenene -
- var de jordiske rester af de omkomne der stadig.
Udbruddets første ofre.
De lå i løse sten -
- så man kunne ikke lave afstøbninger af dem.
Kun knogler blev fundet.
Flygtningene omkom dog ikke indenfor.
De blev fundet i en park -
- oven på pimpstenene.
De overlevede den fase af udbruddet.
Men de kom aldrig ud af Pompeji.
Sociolog Robert Meyer -
- er ekspert i folks beslutninger i krisesituationer.
Det er nyttigt at undersøge, hvad folk tænker -
- når de føler, at de er i fare.
Obligatorisk evakuering.
Vores hjerne følger de generelle regler -
- som fungerer fint i vores daglige liv.
Men i disse usædvanlige og farlige situationer -
- leder de os på afveje.
Denne orkan er nu en kategori fem.
Vi kan ikke sige tydeligt nok, hvor alvorlig situationen er.
Når vi er truede -
- er vores instinkt at holde os til det, der er trygt.
Vi forbinder sikkerhed med vores hjem -
- hvor vores ejendele er der.
"Jeg opfordrer alle indbyggere til at komme i sikkerhed."
At blive er måske ikke det bedste, men hvad er alternativet?
Er det virkelig sikrere at flygte ud af mit hjem -
- end at blive her?
Jo mere forvirrede vi er -
- jo mere siger hjernen: "Gør intet."
Området er helt under vand.
Det kaldes "status quo-tilbøjeligheden".
- En hel familie er strandet. - Man bliver paralyseret.
De har lige indset faren.
Vores instinkt er, at vi ikke skal gøre noget.
I Pompeji omkom alle, der blev tilbage -
- også de næste, der bliver undersøgt.
De yngste i gruppen.
Da pimpstenene regnede ned, blev hele gruppen i byen.
For de yngste må det have været en forfærdelig oplevelse.
Ifølge Maiuris historie -
- var det en bondefamilie, og børnene var brødre.
De skulle være fire eller fem år gamle.
For at lave deres egen vurdering -
- fokuserer teamet på en særlig detalje.
- Tænder. - Ja, man kan se dem.
Retstandlæge Alain Middleton -
- arbejder normalt med ofre fra nutidige katastrofer.
Men disse 2000 år gamle tænder kan give lige så mange oplysninger.
Der er masser af kindtænder, som er brudt frem.
Disse rødder er fuldt udviklede.
Så det er ikke et lille barn?
Nej, de blivende tænder er veludviklede -
- så jeg ville sige over fem år gammel.
Her er det andet barn.
- Her er der helt klart tænder. - Ja.
Det er mælketænder, men hvor er de blivende?
De gør det lettere at bestemme alderen.
Det her barn virker -
- lidt yngre end det forrige.
I dette tilfælde var Maiuris vurdering rigtig.
De var små børn med hele livet foran sig.
For arkæologer som Kevin Dicus -
- er det en udfordring at forstå, hvordan børnene levede her.
Der er næsten ingen spor af dem i Pompeji.
Sikke et utroligt hus.
Den, der boede her, var en meget velhavende -
- og indflydelsesrig aristokrat.
Man ser sjældent et helt atrium lavet af mosaik.
Der er endda en påfugl, symbolet på velstand.
Det er så smukt og antyder et otium -
- hvor man nyder livet.
Det var en voksenverden, hvor man modtog gæster.
Der var ingen særlige områder til børn.
For at se hvordan de levede, skal man se nærmere efter.
En væg kunne være et sted, hvor man skrev sine navne -
- eller tegnede.
Her er en række linjer på kryds og tværs.
Jeg ved ikke, hvad det er.
Men her er der noget.
Tæt på jorden -
- kan man se stiliserede figurer af dyr og mennesker.
Her ser man et dyr. Et enkelt rektangel -
- som er kroppen, og her er et hoved.
De lodrette linjer hernede er benene.
Jeg ved ikke, hvilken slags dyr, men det er lavet af et barn.
Den slags graffitti lavet af børn findes overalt i Pompeji.
Børn i rige familier havde også andre ting at lege med.
Ved nekropolen Porta Nocera -
- udgravede jeg en grav, og der fandt jeg -
- en samling af små dyr fremstillet af ben.
Det er en hunhund med sine hvalpe.
Hvor er de fine.
Der fandtes også små dyr -
- lavet af rav, som den her ko og soldaten.
Jeg fandt også små vaser.
Alt det her var legetøj til børn.
Hvor er de smukke.
De er ikke tidligere filmet -
- og blev fundet i en kvindes grav.
Figurerne var så værdifulde, at hun beholdt dem hele livet.
Det er fantastisk.
De er en tydelig påmindelse om, at i 79 år e.Kr. -
- var der børn overalt i Pompeji.
Ifølge Maiuri -
- bestod den anden familie af et ungt bondepar med et barn.
Barnet beskrives som deres slanke og underernærede datter.
Gå så langt ned, du kan.
Barnet er lige så stort som de andre -
- men her får teamet en overraskelse.
Klar.
Så fotograferer vi.
Retstandlæge Alain Middleton -
- undersøger et af børnene i gruppen Flygtningene.
Det billede er interessant, for der er mange tænder.
Her midt i billedet er der megen information.
De fleste af tænderne er uudviklede.
Her har vi en mælketand, som ikke er helt udvokset.
Den giver et godt tegn om alderen.
Det er afgjort et spædbarn.
Sandsynligvis mellem 12-14 måneder -
- og 15-16 måneder.
Mælketænder udvikles i forskellige stadier i barndommen.
En kindtand, som endnu ikke er brudt frem -
- siger meget om alderen.
Det er interessant, for spædbørn er sjældent bevarede.
Knogler var ikke en videnskabelig ressource før for relativt nyligt.
De blev ikke opbevaret ordentligt -
- og knogler fra børn er meget forskellige fra voksnes.
De blev måske ikke engang set som mennesker.
Det er en fantastisk opdagelse.
Det er det yngste barn, som teamet har fundet i Pompeji.
Et barn, der knap nok kan gå, er en forbløffende opdagelse.
Sådan et lille barn sinkede sikkert gruppen.
Men de holdt sammen til det sidste.
Ved en katastrofe klarer nogle mennesker sig selv.
De agerer på egen hånd og flygter.
Men de fleste bliver hos gruppen.
Det føles følelsesmæssigt bedre at være sammen med andre.
Vi passer også på hinanden.
Hvis vi ser en ældre person eller et barn -
- har vi en tendens til at blive og hjælpe.
Instinktet om at holde sammen er ofte så stærkt -
- at det overgår vores individuelle overlevelsesinstinkt.
Lagene af pimpsten er så tykke -
- at vulkanologer tror, de regnede ned hele natten.
Flygtningene lå oven på stenene og overlevede, til det blev morgen.
Så indtraf en ny trussel.
Det interessante ved dette sted er -
- at man kan se præcis, hvornår udbruddet skiftede karakter.
Fra fasen med pimpsten -
- til den pyroklastiske sky, lige her.
Alting neden for dette lag er pimpsten -
- som regnede ned fra skyen -
- der var skudt op i 30 kilometers højde af vulkanen.
Efter regnen af pimpsten -
- begyndte søjlen at falde sammen.
Den strømmede i stedet ned ad vulkanens sider.
Da udbruddet aftog i styrke, faldt søjlen sammen.
Skyer af aske og varm gas kaldet pyroklastiske skyer -
- styrtede ned ad Vesuvs sider med over 160 kilometer i timen.
Man kan forestille sig -
- at man har overlevet stenregnen -
- og tror, der er sikkert, og at udbruddet er forbi.
Men det bliver faktisk meget værre.
Da de pyroklastiske skyer strømmede ned ad Vesuv -
- var enden nær for alle, der var blevet i byen.
Mere end 80 ofre for den pyroklastiske sky er bevaret.
- Er du klar? - Ja.
Dr. Lazer vil røntgenfotografere dem alle -
- herunder afstøbningerne ved indgangen til ruinerne.
- Venstre hånd, tak. - Vi ser, hvad vi finder.
Hov, se her.
Hvad er det der?
Det ligner ikke knogler.
- Det er metal. - Ja. Vi må have et bedre billede.
Sådan.
Nu er det meget skarpt. Se der.
Ligner det ikke en ring?
Man kan se, at metallet er korroderet.
Men man kan stadig se ringens form.
Det er fantastisk.
For at finde ud af mere om ringens bærer -
- undersøger Kevin værdigenstande, der er fundet under udgravningerne.
Her er smukke guldhalskæder -
- og guldøreringe med perler.
Mange af dem blev fundet tæt på ligene.
Her er smukke guldringe med ædelsten -
- og også sølvringe.
Den her er lidt korroderet og er ikke så velholdt som guldringene.
Jo mindre ædelt metal -
- desto mere korroderet er det. Se bronzeringen her.
Og selvfølgelig jernringene.
Vores ring er vist korroderet en hel del.
Vi kan fastslå, at det ikke er en guldring.
Det kan være en ring af jern, eller måske sølv.
Den ovale form er perfekt bevaret -
- hvilket taler for, at der er en ædelsten.
Men resten af ringen er korroderet gennem årene.
Det er ikke et eksklusivt smykke -
- og ikke særlig dyrt. Men der er en ædelsten -
- så det kostede stadig en del.
Og det siger noget om personen.
Han var måske ikke en rig aristokrat -
- men han vil udtrykke noget med den.
For ham er det et meget personligt smykke.
Ringen blev båret med stolthed, lige indtil udbruddet -
- da alle disse værdigenstande pludselig blev værdiløse.
I Maiuris historie -
- blev den tredje gruppe anført af en tjener -
- som bar på en sæk med proviant.
I jagten på artefakter -
- er forskerne interesserede i det.
Du skal nok længere ned.
Hvad tror du?
- På højre side. - Man kan se, hvor bulen er.
- Begynder vi med skulderen? - Ja, og gå rundt.
Så mange vinkler som muligt.
En, to, tre.
- Ingenting. - Nej, kun gips.
- Den er der ikke. - Nej.
Der er ingen spor af en sæk eller proviant.
Intet antyder, at det var en tjener, som Maiuri hævdede.
Hov, se lige her.
Men yderligere undersøgelser -
- røber noget om offerets sande identitet.
Desværre er ingen tænder, som vi kan undersøge -
- så vi må vurdere alderen ud fra skelettet.
Det, vi ser, er underbenet, foden og anklen.
Her er vækstpladen, der ikke er vokset sammen.
Denne person var nok i teenageårene.
Novra!
I teenageårene er knoglerne stadig ved at vokse sammen.
Vækstpladen hos den såkaldte tjener afslører alderen -
- da de døde.
Denne teenager modsiger -
- en af teorierne om dem, der ikke slap væk.
Der er en myte om ofrene -
- som har været fortalt i lang tid -
- hvorfor de blev og døde. At de var for unge -
- for gamle, for svagelige.
Vi kan se, at det ikke var tilfældet.
Ja, helt klart. Der er en række forskellige aldre.
Fra meget unge mennesker -
- til ældre og teenagere.
Det er et bredt udvalg af befolkningen.
Ja, fysiske begrænsninger var ikke -
- årsagen til disse menneskers død.
Der kan være adskillige grunde til, at de blev der.
Undersøgelsen af den påståede tjener -
- fortsætter med fødderne.
- Er det søm? - Se mellemfodsknoglen.
Du har vist ret. Det er søm.
- Så det er en sko. - Ja, netop.
- Vældig gode billeder. - Der er vist to rækker søm ...
... parallelt.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv.
På røntgenbilledet ser man -
- tydelige skosøm -
- fra sålen på en vellavet sandal.
Det er næppe noget, som en ydmyg tjener ville bære.
Et af ofrene fra handelsmandens familie -
- giver også et spor om gruppens sidste stunder.
Man kan se, at fødderne ligger samlet.
Der er et antal metalsøm -
- ved højre fod.
Ingen ved den venstre. Det tyder på, at en sandal blev tabt.
Hold da op.
Man forestiller sig en person, der flygter fra en grufuld skæbne -
- og taber en sko, men løber videre.
Det er et fængslende billede af folk -
- som forsøger at flygte fra jordens undergang.
I morgengryet på udbruddets anden dag -
- strømmede en enorm pyroklastisk sky ned ad Vesuv -
- og gennem Pompeji.
Flygtningene blev opslugt øjeblikkeligt.
For at finde ud af mere -
- undersøger Kayla tre ofre, som blev ramt af den samme sky.
Der er tegn på, hvordan de døde -
- ud fra deres stillinger, med bøjede arme -
- trukket ind mod kroppen. Her er albuen bøjet -
- som om han prøvede at beskytte sit ansigt.
Benene er også bøjede. Vi ved fra nutidige udbrud -
- at når pyroklastiske skyer rammer en by -
- ser ligene ud omtrent som disse i Pompeji.
I 2018 gik vulkanen Fuego i Guatemala i udbrud -
- og skabte altødelæggende pyroklastiske skyer.
Lig, der blev gravet ud af asken, lå i lignende stillinger -
- med bøjede arme og ben.
En pyroklastisk sky er 200-300 grader varm -
- hvilket udtørrer musklerne.
Det gør, at de trækker sig sammen og skaber denne stilling -
- kaldet boksestilling.
Som en bokser, der beskytter ansigtet med næverne.
Men det er egentlig dehydrering af musklerne -
- som gør, at kroppen trækker sig sammen.
De blev hurtigt opslugt af skyen -
- og kogt af de varme gasser.
Mange i gruppen ligger i lignende stillinger.
De er forvredne af varmen i de sidste desperate øjeblikke.
De burde være flygtet mange timer tidligere, men gjorde det ikke.
De blev efterladt og så verden -
- falde sammen om sig.
Til sidst beslutter gruppen -
- at deres eneste chance er at trodse elementerne.
Men det var allerede for sent.
Det der er tilbage, er et tredimensionelt aftryk -
- af øjeblikket, da Flygtningene døde sammen.
Det er meget usædvanligt at se mennesker -
- i deres allersidste tanker.
I visse tilfælde prøver vi at beskytte os selv.
I andre rækker vi ud efter en, der står os nær.
Vi kan se det hele her, og det skaber et enestående billede.
Før undersøgelsen var Flygtningenes identiteter -
- skabt af Amadeo Maiuri.
Handelsmanden ...
... bondedatteren ...
... og tjeneren.
Forskergruppen har ikke fundet nogen belæg for disse -
- men et nyt billede træder frem.
Vi ved, at alderen strakte sig fra små børn -
- til teenagere og op til ældre mennesker.
Vi ved noget om disse personers helbred.
Vi lærer langsomt, hvem de var.
Ved at aldersbestemme Flygtningene -
- har teamet sat spørgsmålstegn ved en anden teori om ofrene.
At de var for gamle, for unge -
- eller for svage til at flygte.
Det, vi ser her, er noget helt andet.
Der er mange forskellige, og ingen af dem synes at være -
- i en tilstand, hvor de ikke ville have kunnet flygte.
Det var mere end fysikken, som fik dem til at blive.
De valgte det.
Det er vigtigt at indse, at de ikke var passive -
- men tog valg. Vi kan se dem på en ny måde.
Forhåbentlig har vi givet dem lidt af deres liv tilbage.
Og givet dem en stemme.
Det var vigtigt i romersk kultur at blive husket.
Selvom det var helt utilsigtet -
- har deres forfærdelige død -
- på en måde gjort dem udødelige.
Tekster: Bjørn Erik Niss