MOSOLY ZRT. 3. ÉVAD 10. RÉSZ
- Hé, Pim, ezt nézd! - Mi az?
Nézd!
Charlie, miért mutattad meg? Ez borzalmas!
Totál kilapult a pasi, ez kész.
Nem tudtam, hogy van ilyen.
Nem akarom látni. Most a retinámba égett.
- Rosszul vagyok tőle. - Nem, Pim!
Pusztán oktatási céllal mutattam meg.
Nem élvezetből mutogatok ilyesmit.
- Tényleg? - Aha.
Már tudod, hogy nem jó ötlet egy kínai gyárban
bedugni a fejed egy óriási présgépbe,
ami beszív és kilapít.
Igen, ez igaz.
Kösz, hogy vigyázol rám.
Nincs mit.
Korán végeztem, randim lesz.
De romantikus! Biztos izgulsz.
Nem igazán érdekel, közömbös, de legalább nem unatkozom.
Fiúk! Megöltem a sárkányt!
Megmenekültünk, baszki!
Tényleg?
Nem igazán, csak vicceltem.
Viszont vár rátok egy feladat.
- Jól vagy, Főnök? - Igen, jól.
Charlie nagybátyját kell mosolyra fakasztanotok.
Király! Végre találkozol vele.
Régóta kíváncsi vagyok rá a sztorijaid után.
Amúgy, Főnök, nem kell minden egyes munkánál vicceskednie.
Tudom.
Hahó!
Bilbert bácsi!
Gyorsabban ideértél, mint hittem.
Felöltözöm.
Bújj be, az istenit!
Bilbert bácsi, rég nem...
Nem csacsorászni hívtalak, mondom a lényeget.
Haldoklom, egy napom van.
- Mi? - Most bőgni fogsz?
Pont azért hívtalak,
mert bohóc vagy vagy mi, tedd széppé az utolsó napom!
Jó napot! A nevem Pim.
Sajnálom a szörnyű hírt,
de ígérem, mindent elkövetünk, hogy széppé tegyük a napját.
Hát persze. És nem bőgtem, csak a szemembe ment valami.
Na, csapjunk a lecsóba!
Előtte felöltözhetne.
Jó, csak előbb hugyozok egyet.
- Üdv! Te vagy Natasha? - Igen.
Te pedig Allan?
Jó végre arcot társítani a névhez.
Amikor megláttam a horgászós profilképed,
rögtön látni akartalak.
Puszta kézzel fogtam ki.
Szeretem, ha egy férfi megbirkózik egy nagy, nedves, vergődő hallal.
- Bort? - Kérünk.
- Szóval... szereted a bort? - Csak a vöröset. Az a legszexibb szín.
De én is vörös vagyok.
Menjetek be, és keressetek egy bizonyos Zipet!
Nála van a pirulám. Vágod?
A haldoklás miatt kell, vagy...
Ha azt mondom, ugrasz, azt kérdezed, milyen magasra! Gyerünk!
Jó, csak vicceltem. Gyere, Pim, intézzük el!
- Mi a faszt akartok? - A pirulákért jöttünk.
Ki küldött, pöcsfej? Ki?
- Bilbert! Bilbert küldött! - Igazán?
Agyasnak hiszed magad? Hülyének nézel?
- Azt nem mondtam. - Agyas vagy?
Jó, akkor mondd meg, mi a frász ez!
Szerintem az agya.
Az ön helyében visszatenném.
Kapd be! Ne parancsolgass, pöcsfej!
- Megvan a pirulád. - Ide vele!
- Ne! - Semmi baj.
- Mindig így mókázik. - Ja, mókázok.
Taposs bele, te barom!
Ne! Ül!
Jó, hogy így tölti az utolsó napját a bácsikád?
Van erre egy jó kis park.
Persze, ő ezt akarja. Nézz rá!
Szar ez a hely. Fel se áll a farkam.
Mondtam, hogy tartsd vissza, baszki!
Távozzanak! Állatokat tilos behozni.
Haldoklom, ember! Azt csinálok, amit akarok.
Gyorsan, irány az autó! Tűnjünk el innen!
- Minek köpte le? - Indulj már!
Gyerünk, gyorsan!
Igen! Adj még egy húszast, te hülye!
Tessék, ez az utolsó.
Tudom, hogy a halálos betegség stresszel jár,
de attól még nem kéne így bánnia veled.
Nem gáz, mindig ilyen, csak mókázik.
Nem! A rohadt életbe!
Minek adtad ide azt a balszerencsés húszast?
Megállni! Le vannak tartóztatva
vicces 3D karakterek viadaláért!
- Milyen kellemes este! - Igen, az.
Feljött a hold.
- Szeretek veled sétálni. - Én is.
- Akarsz táncolni? - Igen.
Hagyják abba ezt a szart! Tök bénák!
- Bénán táncolnak. - Jó, bocs.
Tudom már, hogy jutunk ki a slamasztikából.
Ti magatokra vállaljátok,
én visszamegyek a csónakházba pucéran zsályát szívni,
és színesben nézni a világháborút. Mit szóltok?
- Jó, rendben. - Dehogy van rendben!
Én se akarok börtönben ülni,
de haldoklik. Fel kell vidítanunk.
Mi? Nem is haldoklom! Te bevetted?
Csak ugrattalak, te hülye barom! De ostoba vagy!
- Mi? - Bánhatna jobban Charlie-val.
Ő az egyetlen, aki elviseli.
Ezt megcsináltad. Felébresztetted a bestiát.
- Bilbert bácsi, ne! - Pofa be, Charlie!
Úrrá lett rajtam a bestia!
Mondom, ne!
Szép volt, Charlie. Végre meglépted.
- Mit? - Hogyhogy mit?
A sarkadra álltál. Harminc éve
rugdoslak, köpködlek, lábtörlőnek nézlek,
hogy végre kiállj magadért.
Ki hitte volna? Végre megtetted.
De tényleg durva dolgokat csináltál.
- Láttalak. - Valakit leköpött savval.
Hát, én így fejezem ki a szeretetemet irántad.
Én is szeretlek, Bilbert bácsi. Mi mást mondhatnék?
Ölelj meg!
Elengedem önöket figyelmeztetéssel. Távozhatnak.
- Király. - Maga nem.
Jó sokáig bent marad még.
Félreérti. Végig csak engem tett próbára!
Ja, az a része nem érdekel. Ő a Cincinnati molesztáló.
Húsz éve próbáljuk elkapni.
Ez is a próba része, vagy...
Nem, ez a magam kedvéért volt, úgy mellékesben.
Még nem láttam ilyen nőt.
Tőled bizsereg először a pocim.
Tetszik a pocid.
Jaj, ne!
Ilyen furcsa napot!
Legalább láttad a bácsikámat.
- Jó, mi? - Aha.
Amúgy mi a terved a kutyával?
Gondolkodtam. Bevihetnénk az irodába,
Glep meglovagolhatná, vagy valami.
Gyere vissza!
Istenem, Natasha! Ne!
- Főbérlő úr? - Megint lebuktam.
Pokolra veled, tönkretetted a zseniális tervem!
Miért csinálta? Azt hittem, meghalt.
Miért adta ki magát jó nőnek?
Tudod te, Allan. Hogy veled lehessek!
Meg is úsztam volna,
ha nincs ez a rohadt kutya!
- Kinyírom. - Még találkozunk.
Viszlát!
Jól vagy? Mi történt?
A lányról kiderült, hogy a főbérlőm,
és merevedésem lett tőle.
A végét nyugodtan lehagyhattad volna.
Hé, Charlie!
Gondolkoztam azon, amit mondtál,
és igazad van.
Mostantól normális leszek. Semmi vicc.
- Kezet rá! - Oké.
- Mi ez? - Bevetted!
Örökké viccelődni és idétlenkedni fogok!
Magyar szöveg: Lippai-Nagy Dóra Iyuno