Představ si, že někdo zrovna zapne rádio a slyší mě říkat tohle.
Neboj. Nikdo rádio zapínat nebude. Točíme podcast, a ne pořad do rádia.
Ano.
To se vystřihne. Viď, Patience? Nic se neděje.
Jde to dobře. Host tomu pořadu dodá obrovskou šťávu.
Myslím, že nám hodina ani nebude stačit.
Jak dlouho už se bavíme?
12 minut.
Dobře.
Možná to stříhat nebudeme.
Bude to přežblept. Už teď je to legrace.
A podcasty mají působit neprofesionálně.
V tom je jejich kouzlo.
Chceš to otevřít?
Dnes jsem si do podcastu
pozvala úžasného Tommyho Tomlina. Jednoho z kadeřníků seriálu Jsem tu!
A v mém novém seriálu Co ty na to? mě bude česat sám.
Přesně tak, lidi. Vytáhla mě z penze v 85 letech.
Proč ne? Kvalita na věku nijak nezávisí.
V Paní Hattové mě česala třicetiletá holka.
A nebylo to dobré.
-Česala jsem se sama. -Měli by jí napráskat.
Vážně. Máš jeden úkol, tak ho dělej pořádně.
-Ještěže jsem nosila klobouk. -I tak. Ser na ni.
-Je tady Jane. -Promiň, zasekla jsem se v Trader Joe's.
Jak se dalo čekat.
Máme tu podcastový klenot.
-Řekne, co mu přijde na mysl. -No a co? Je mi 85!
Avokáda dorazila pozdě
a denní směna je ještě musela naskladnit.
Už se to nestane, jelikož jsem se zapsala na noční.
A úterky mám volný, abych mohla natáčet.
Tak vidíš.
-Ona dělá v Trader Joe's? -Ano.
-Říkala jsi, že za něco dostala Oscara. -Dostala.
Kdybych měl Oscara, v Trader Joe's bych nepracoval.
-Mickey, přestaň. Tommy! -Tommy.
Chci, abys to věděla.
-Miluji tě, Beth Benedictová. -Můžeš.
-Nevím, kolik času nám spolu zbývá. -Casting.
Na tom celý seriál stojí.
Zranitelní herci se postaví na značku.
Ale tohohle tam nechci. Najdu lepšího.
Jsem doma!
Ale!
Ví, že ses vrátila.
-Ahoj, Jane. -Ať se ti Mark vejde do záběru.
Slyšíš? Taky chci mít na place
nějakou Jane, která říká: "Ať se ti Mark vejde do záběru."
To by bylo super.
Pochlubila se ti Val, že točím Chlapy v bance?
Říkala. Co blbneš, Marku?
Přece nebudu jediný, kdo ještě netočí reality show.
Přesně tak! Mám svého osobního Mauricia.
Marku, můžeš mi s tím pomoct?
Ta nahrávka castingu mi nejde přetočit.
Je tam tenhle chlap, a toho vidět nechci!
Marku, ty jsi kvůli tomuhle skončil ve své skutečné práci?
Proč?
Ano, zahájil prostě novou kapitolu. Už byl čas.
Já nevím, jak se to dělá.
Nějak si poradím.
-Židle je od inkoustu, Val. -Já vím.
-Ta semišová, kterou jsi musela mít. -Ano, vidím.
Nerozmazávej to!
-Půjde to pískem. -Dobře.
To umyjeme.
Potom to umyjeme.
-Omluvte mě. -To počká.
Proč se Mark rozčílil?
Nefunguje to, víš? Ta stránka nefunguje.
Proč nemůžu dostat papír?
Se seznamem jmen a fotkami.
Proč mi ho nedali?
Dali. Tady to je.
To mě zachránilo.
Bez poznámek.
Jde se rovnou zkoušet!
Věříš tomu, Jane? Bez poznámek.
Ne, ne, NuNet.
Ne, ne, Nanette.
To je jeden muzikál.
Já ho neviděla, ale ten název znám.
Pěkný klobouk!
Fanoušek Paní Hattové.
Podívejte.
Studio 24.
Náš nový druhý domov na příštích šest let!
Když se dílo podaří.
A podívejte, co se tu všechno točilo!
Vojín Benjaminová.
Věřila bys tomu?
Jane. A teď, cestovateli z roku 1942.
Bette Davisová.
Tenhle film měl Mickey nejradši.
A točil se přímo v tomhle studiu.
Mickey vždycky říkal...
Vždycky když nás něco zklamalo,
třeba ošklivá šatna nebo bufet, říkal:
"Nežádejme měsíc, když máme hvězdy."
Pěkné, viď?
Milá věta.
Podívej na všechny ty kultovní filmy!
A teď se Co ty na to? stane dalším televizním hitem z tohohle studia.
Jdeme dál.
Měli bychom jít dál.
To bylo dobrý, viď, Jane?
Ta veranda!
-Krásná. -Taky si tam chceš vypít čaj?
Pardon!
Jimmy!
-Bez poznámek? -Ahoj, Val! Ano, já vím.
-Ale scénář potřebuje doladit. -Ano.
Nebo se to studio bojí Matrixu říct?
-Jimmy. -Kdy se tu ukáže R2-D2
a ukradne nám duše?
O tom ale nemáme mluvit.
Neboj se, Val. Je mi to jasný.
Jsem tu, abych tomu přišel na kloub.
-Já si jdu zakouřit. -Bev.
Zkus mi zjistit, kdy přijdou scenáristi na plac.
Promiňte? Dneska se tu neukážou.
Ale jestli máte nějaké poznámky, máte je nahlásit mně.
A vy jste kdo, chlapče?
Marco, asistent scenáristů.
Myslím, že potřebujeme...
Myslím, že potřebujeme nějakou novou milou scénu.
-Něco od srdce. -To mě taky napadlo.
Možná dialog mezi Beth a synovcem.
Ostatně už mají jenom jeden druhého.
Ano. Možná na konec té scény s hrnky. Aby to nekončilo vtipem.
Výborně. Dobře.
Posláno.
-Tak rychle? -Jo.
Vypadá jako člověk.
Začneme za 15 minut
hned úvodem, jak zjistí, že jí umřel bratr.
A je to komedie!
-Umřel bratr... -Promiňte, mám nadýmání.
Musela jsem se jít domů převlíknout do něčeho volnějšího.
Na zdi ve zkušebně byla plíseň
a myslím, že je plíseň i tady.
Dobře, tak díky.
Na zkoušce jste byli všichni báječní!
A já to věděla už předem.
Tihle lidi o mně točí dokument, tak se chovejte přirozeně.
-Ano? -Dobře.
Musím končit. Jedou kamery.
A vy jste velice atraktivní i talentovaný.
Děkuju.
A vy...
Vy jste vážně mrcha!
Vy jste mrcha!
Myslím v tom seriálu.
Nechtěla jsem...
-Já myslela, že zkoušíme. -Dobře.
Není to psina?
A tohle je můj dlouholetý nápadník.
-Zdravím. -Dobrý den.
-Frank Flynn. My už se známe. -Dobrý den.
Z natáčení seriálu Toma Petermana Nicky Nicky Knack Knack.
Hrál jsem červa Garyho.
Nepoznala bych vás.
Z toho kostýmu červa vám byl vidět jen malý kousek obličeje.
On hrál červa?
To je vtipný.
Já se picnu.
Waltere, mám radost, že v tom hrajete.
Doopravdy. Viděla jsem vás úplně ve všem.
-Děkuju! -Já děkuju.
Valerie. Zdravím.
Peter David Prince. Říkají mi P.D.P. Je to snazší.
Dobře, P.D.P. To byla sranda, ta praštěná trojčata!
Víte?
Jak jeden bratr odejde a hned přijde druhý?
-Srandovní. -Děkuju.
Už vás tak trochu znám.
Pracovala jste s mým bráchou Ivanem. Ivan Prince?
-On je taky herec? -Ne. Chodil na vysokou.
Najala jste si ho do štábu. Asi tak před deseti lety.
To byl můj návrh pořadu pro Andyho Cohena.
Svět je malý.
Jak je vidět, pracovala jsem s P.R.P...
-P.D.P. -S jeho bratrem.
-Ivanem. -Ano, já vím.
Ano. Jak se Ivan má?
Je po smrti.
Umřel před osmi lety.
-Ano? -Předávkoval se.
Byla to nehoda.
Po vzoru Heatha Ledgera.
Víte, asi proto mi...
Asi proto mi dali ta trojčata.
Měli jsme s bráchou hodně silný pouto.
Kdyby tu teď byl, měl by...
Měl by ohromnou radost, že konečně hraju.
Ano.
Promiňte. Neměl jsem o tom začínat.
-Já jsem vůbec nečekal... -Ne.
Přísahám, že jsem vtipnej.
-Ano. -Furt jsem vtipnej!
To víte, že ano. To jsou emoce.
To jsou jenom emoce.
-A já to chápu, R.I.P, protože... -P.D.P.
Jenom chci něco říct.
On nám tu umře Bethin bratr Boone.
-Takže to prožíváte osobně. -Ano.
Že? Víte?
-Smrt bolí. Že? -Jo.
Od nás můžete čekat jenom lásku a pochopení.
Nechápu, že jsem prošvihl zkoušku.
-Nepřipravili mi parkovací stání. -Dobře.
Řekli mi, ať si nechám auto v parkovacím domě. Ne.
-Ano. -Zdravím!
Já prošvihl i tvoji uvítací řeč pro herce?
Ne, já jsem žádnou neříkala.
Jeden z nich nám právě oznámil,
že mu umřel bratr.
A docela nás to sblížilo.
Žádná uvítací řeč nebyla potřeba.
-Jo. -Dobře.
Představ mě.
Tohle je Billy Stanton. Náš výkonný producent.
Zdravíčko. Moc mě mrzí, že jsem nestihl zkoušku.
To mi vážně není podobné.
Jenže oni mi nevyhradili parkování.
Já vím. No a? Ale ještě mě poslali do parkovacího domu.
A tam jakmile jednou vjedete, už to nejde vrátit.
-Já tam taky parkuju. -Jo, já taky.
-Ty tam máš taky auto? -Ne, já parkuju venku.
-A já hned vedle vás. -Co se vám na domě nelíbí?
Jak se z toho domu dostaneme?
Já tam vůbec parkovat neměl.
No nic, jen jsem vám chtěl říct, že tady mám kancelář,
a kdybyste cokoliv potřebovali, jsem tu pro vás.
Uvidíme se na Emmy!
-Díky, Billy. -Promiňte.
Tohle je pro vás. Ano.
-Co to je? -Ta nová scéna pro pana Burrowse.
Tak rychle?
Dobře.
Akce!
Ale jistě. Vůbec mi nevadí, že se tu tvoje nová žena chová jako doma.
To "B" v názvu může znamenat třeba babizna.
Co se to s mým životem stalo?
Před měsícem jsem byla vesele neveselá a sama.
A pak mi život ukradl můj drahý synovec s tou jeho vysavačkou energie!
-Ahoj, teto Beth. -Ahoj!
Nesu ti něco, na co už dlouho čekáš.
Můj nový katalog jarních cibulovin?
Taková zpráva by mě potěšila.
Ne, je to pitevní zpráva.
To není vtip, ale smutná vsuvka.
Mohlo to být horší. Vlastně ne.
To si jenom lidi říkají, aby sami sobě nevyškrábali oči!
Tohle byl vtip.
Píše se tu, že otec umřel na srdeční příhodu.
Jeho srdce prostě přestalo bít.
Bylo příliš velké.
Tvůj otec měl obrovské srdce, Bo.
Tolik lásky už nejspíš neuneslo.
Moc tě miloval.
-Tebe miloval taky, teto Beth. -To ano.
To ano.
A stop!
Skvěle, Val. Jenom zkus hrát trochu procítěněji.
Ano. Já se zlepším, až dojde na fyzická čísla.
Vida! Scenárista! Myslela jsem, že nedorazíte.
-Jde o tu novou scénu. -Ano, za tu vám moc děkujeme!
-Funguje skvěle, viď, Jimmy? -Je to milá vsuvka.
Je to "jé-hnus".
Co je to "jé-hnus"?
To je scéna, při které publikum dělá "jé" a scenáristi "hnus".
-Je to sentimentální odpad. -Dobře, chcete to upravit?
Zmenšit ten "hnus"?
Já to nepsal. Tohle bych nikdy nevyplodil. Psal to Al.
Jaký Al?
To je ten A.I. program.
Jmenuje se Allassist, tak mu říkají Al.
Joshi, co tady děláš?
Říkal jsi, že vezmeš Lady na procházku,
ale pořád je tady.
Chtěl jsem vidět tu novou scénu.
Proč? Nech je pracovat.
On je génius a ona výkonná producentka.
Jenom názvem. Šéfujete tu vy.
-Mary, je to "jé-hnus". -Joshi, neboj.
-Četla jsi to vůbec? -Uvidíme se zítra na zkoušce.
Ta scéna je děsná a jim se líbí.
Ty chceš vážně soutěžit s Alem?
Mně na tom záleží!
Mluvím za ženy v pokročilém věku.
-Bože můj. -Jsou na tom naše jména!
To mě teda mrzí.
-To víš, manželé a kolegové. -Ne, oni ne.
Ten robot napsal solidní scénu za 10 minut.
Spíš za 50 vteřin, pane Burrowsi.
Já to zdržoval, aby to nebylo tak rychlý.
-Jdeme na oběd, vážení! -Dobře.
-Jdeme na oběd, vážení! -Ano.
-Jimmymu dělá ta A.I. starosti. -Ano.
Co si o tom myslíš ty?
Potřebovali jsme scénu a máme ji.
Takže šatník.
Musím zjistit, jaká Beth je.
Co nosí na sobě?
Abychom sestavili vrstvy její osobnosti.
A stylisti mají spoustu skvělých nápadů.
V životě by vás to nenapadlo.
Vejde se vám to na kameru?
Ano. To je dobré. Máme to.
Valerie, můžete si sednout přímo sem?
Děkuju.
-Ano. -Ano.
Tohle je průřez světa, v kterém žiju.
-Dobře. -Katharine Hepburnová.
Jestli chceme novoanglickou starou pannu s prořízlou pusou.
Dál je tu paní Roperová, jestli chceme vtip a elán.
-A pak... -A pak přišla Maude.
To je písnička z toho sitcomu. Maude.
Pokud z ní chceme mít všetečnou hoteliérku.
Ano.
Dobře.
Nejvíc se mi z toho asi líbí
ten novoanglický vzhled. Takhle si to představuju.
Až na ten klobouk.
Ale mně se líbí.
Klobouk jsem nosila v posledním seriálu.
Paní Hattová.
Nosila jsem veliký slamák.
-Ten klobouk je zásadní. -Ale ne. Není zásadní.
Ještě má na sobě rolák a bílou, beztvarou halenu.
Tak fajn.
Navíc to točí víc kamer.
Je to nasvícené seshora. Klobouk by vrhal stín.
Víte? To prostě nejde.
A co si teda uděláte s vlasy?
Chcete je mít vyčesané nahoru? A šedé?
-Proč? -Ve scénáři je "žena v pokročilém věku".
Taková je realita.
Ale moje realita ne.
Já jsem taky žena v pokročilém věku a pořád si barvím vlasy.
Ani nevím, jestli už mám šediny.
Ano, to nevadí.
S kadeřníkem se uvidíme pak. Vy se starejte o to svoje.
Nemám do toho kecat.
Tak se to dá taky říct.
Jste chytrý.
Dobře, Cartere.
Paní Roperová je vtipná.
To je pravda. Ta je vtipná.
Ale je to jenom vtip.
Beth je skutečná žena. Ve skutečném světě.
Já nevím. Co kdyby si vzala něco jako...
Ne přesně tohle, ale něco podobného?
To by jí slušelo.
-Není to vtipný. -To nevadí.
Stačí, když budu vtipná já. A taky scénář.
A když nebude vtipný, tak ho vtipně zahraju.
Takže tohle ne.
-Ne. -V pohodě. Mám ještě další varianty.
Výborně! Dobře. Jo.
Rebecco!
-Podíváme se. -Dovolte!
Vy asi máte rád kaftan.
To je vtipný.
Přitom se mi zdá, že máte na vtipy averzi.
Já nemám na vtipy averzi, drahoušku.
Tohle mám za sebou.
Už jsem na sobě měla i šerednou teplákovku. Jako vtip.
A ráda si ji vezmu zase, když to bude sedět k postavě.
Ale tahle postava vypráví dojemný příběh. Má emoce.
Tady nejde jenom o vtipy.
Lori na sobě má minisukni a tričko "Vítejte v Zadkusu".
-To je vtip. -To jí neoblíknu.
Co vy na to?
Prostě to k ní nesedí.
Dobře, ale podle scenáristy ano.
To psal zjevně heteráč, Valerie.
Myslíte?
Ne. Pro ni nevím.
Měla by vypadat sexy.
Vidím na ní veliké sako.
A volné kalhoty. Velice módní.
-To bych jí rád oblíkl. -To nepůjde.
Scenáristi chtějí vidět triko "Vítejte v Zadkusu".
Jeden z nich mi to říkal. Je to jeho oblíbený vtip.
Snažím se vám jenom pomoct.
-Ne. Asi to chápu. -Jo.
Prostě...
Ona může vypadat vtipně, ale vy ne.
Starší herečku by zastínila ta mladší.
Zastínila? Vždyť já chci, ať vypadá sexy. Oblíkněte jí minisukni.
Nenechám si od herečky kecat do toho,
co na sobě má mít jiná herečka. Tuhle situaci odmítám.
V téhle situaci jde o něco jiného.
Já vám do toho nemluvím jako herečka.
Mluvím vám do toho jako výkonná producentka.
Říkám vám, jak ten sitcom bude vypadat.
To je celé. Ano?
Nechám vás teď chvilku přemýšlet,
jak bude naše spolupráce dál vypadat.
-Vy si to ani nevyzkoušíte? -Nevyzkouším. Je to ztráta času!
Takhle ses mi líbila.
Strašně mě rozčílil, Jane.
Vůbec neposlouchal.
Chovala ses jako šéf. Bude to po mém, a basta.
Ale ne, takhle to zase nebylo.
Ano. Bylo.
A mně se to líbilo.
No...
Víš co? Každý si zaslouží druhou šanci.
Asi jsem se měla najíst.
Možná se vztekám z hladu.
Cartere?
Tak já si ty kostýmy zkusím.
Ano? Jo.
Tak jsem tady. Zpátky v sedle.
A kdyby se někdo ptal, je mi 70.
Dobře.
-Začněte točit! -Máš tady salát.
Abychom mohli nad jídlem probrat to, co se právě stalo
mezi mnou a tím stylistou.
Já na veřejnosti nejím, ale díky.
Dobře.
Pořád jsou ještě velice kvalitní.
A to ještě nekouzlím.
To nejsou moje paruky. Kde jsou?
Mají špatnou barvu a ani se mi nevejdou na hlavu.
Já mám svoje.
-Dobře. Nová informace. -Jo.
Já nevěděla, že je mám nosit.
Tys mi to nepřipomněl.
Promiň, ale Mickey by si je vyzvednul nebo by mi to připomněl.
Ale už nemůže.
Já nevěděl, že máš svoje paruky, tak jsem ti to nemohl říct.
Protože nejsem Mickey.
A nikdy Mickey nebudu.
-Mickey tady není. -Dobře.
Dobře.
Víš co?
Asi bych si měla projít tu novou scénu.
-Valerie? -Běž.
Soukromí, prosím.
Valerie, můžeme spolu mluvit?
Prosím. Schody nezvládám.
Jasně.
Promiň, že jsem o těch tvých parukách nevěděl.
Jak bys taky mohl?
Ty se taky nezlob.
Tímhle by ses teď vůbec neměla zdržovat. Máš dost práce.
-Ano. -Pošlu pro ně kurýra, ať mi je doveze.
Ne, mám je uložené ve skladu. Přivezu ti je.
-Díky, to bys mi moc pomohla. -Dobře.
A teď bych ti možná mohl pomoct i já?
Dobrá.
Ono nejde o ty paruky.
Jde o Mickeyho.
Myslím, že sis to ještě nedořešila.
Teď jsi vedle.
Ale děkuju.
A ty paruky ti přivezu.
Rošťáku.
-Val, co se děje? -Mickey je tady, viď?
-Že ano? -Něco se ti zdá?
Ne. Přivezli jsme si ho z Brentwoodu, viď?
-Že ano? -Jo.
Neviděla jsem ho.
Neviděla jsem ho. Nemůže být ve skladu?
V nějaké té krabici?
Kdy jsi to viděla naposledy?
No...
Stěhování byl blázinec. Ani nevím.
V Brentwoodu stál na poličce
hned vedle Ceny diváků.
Jenom do té doby, než přijdu na to,
kam by asi chtěl rozprášit.
A teď už vím.
Zase točíme sitcom.
Ve chvíli, kdy jsem do toho studia vešla, Jane,
mě napadlo: "Jo, Mickey."
"Tady to je."
Točil se tam jeho oblíbený film.
To jsou oni. Volají mi ze skladu. O hodinu později.
Dobrý den, Cynthie.
-Zdravím. -Val, dobrý den. Četla jsem vaši zprávu.
Promiňte, že volám tak pozdě. Seznam věcí mám před sebou.
Výborně.
Hledám Mickeyho popel.
Myslíte jako urnu?
Ne, urnu ne.
Je to černá lakovaná krabička. Malá.
Posázená tyrkysem.
Navrhla jsem ji sama.
-Dobře. -Ano.
Psala jste, že už jste všechny osobní věci prošla?
-Ano. -Nemůže být mezi pracovními věcmi?
Ne. Mickey by mezi pracovními nebyl.
-Osobní. -Určitě tu je?
Mám tady zaznamenané úplně všechno,
ale "lidské ostatky" tu nejsou.
Já bych to nepopsala jako "lidské ostatky".
Je to přece Mickey.
Pořád zmiňujete Mickeyho, ale já tu žádného Mickeyho nemám.
Určitě nebude mezi pracovními věcmi?
Jak říkám, Mickey by mezi prací nebyl.
Mickey je osobní.
Přijela bych, ale vy jste v Culver City
a já v Mount Olympus.
-Ano. To je daleko. -Ano.
Pošlu vám PDF.
Děkuju. Tak jo.
-Díky! Mějte se! -Dobře. Díky. Nashle.
A díky za nic.
15 tisíc dolarů za stěhování a ona mi pošle PDF.
Děkuju.
Víš co? Musím začít znova.
Mickeyho ztratit nemůžu.
Víš?
Stačí, že jsem s ním...
nemohla být v nemocnici.
Kvůli covidu.
Nemohla jsem ho ani navštívit.
Nemohla.
A já nechtěla, aby tam byl sám, nemocný.
Bože.
Tak já to...
-My ho najdeme. -Ne.
Já už tu asi nevydržím ani minutu.
Necháme to na jindy. To nevadí.
Vezmeme jenom paruky a pojedeme.
Teď je toho na mě moc.
A navíc je tu...
strašná zima.
Kameramani tu určitě mrznou. Pojedeme.
Kvůli nim.
-Máš je všechny? -Mám je.
Díky, Jane. Tak jo.
Jdete taky?
První kostýmová zkouška.
Nemůžu říct, že bych trhala partu.
Kouše to.
Nevidím ti do očí. Klobouk pryč.
-Hotovo. -Vážení, můžeme začít.
Vezmeme to od konce telefonátu,
než vejde synovec.
A akce!
Teto Beth!
Bo! Ukaž se mi!
Můžu se ti ukázat za chvíli?
Chce se mi čůrat už od té maxicoly ze Zadkusu.
Probůh. To vážně existuje?
Jasně! Lori si na benzínce dokonce koupila tričko!
-Jaká Lori? -Já jsem Lori.
Píše se to L-O-R-I. Žádné A, U ani E.
-Lori. -Nesoutěžíme v hláskování.
Špatně! Ne!
-Promiňte. -Joshi.
Zasraný kamery.
Dobře, stopneme to.
Kde je tričko ze Zadkusu? To byl můj nejlepší vtip.
-Stopneme to. -Kde je?
Promiňte.
Ale ne. Gabrielle.
Ona za nic nemůže. To vyměnil ten stylista.
Chtěl, aby na sobě měla něco volného, sexy.
Ale já napsal "tričko ze Zadkusu a minisukni".
-Ano. -Co kdybychom si to vzali jinam?
To byl můj nejlepší vtip.
Já mu říkala, že vám to bude vadit.
A jemu to bylo fuk?
Názor herců ho moc nezajímal.
Ne. Na to seru. Má padáka.
-Joshi, uklidni se. -Kde je kostymérna?
V tomhle seriálu to dělat nebudeš.
Bez trička ze Zadkusu to nefunguje.
-Tak kde je ta kostymérna? -Mluvím vážně. Uklidni se!
Ne, promiň, ale ne!
Už toho mám plný zuby!
Támhle.
-Kde? -Za těma dveřma.
Bezva.
Za oceánem!
Já tu ceduli nevidím! Nezlobte se, ale nevidím!
To si děláte srandu.
-Kde? -Za tou věcí.
Tahle je skvělá.
Z týhle uděláme "kdysi a teď"?
Ta je "kdysi". Podle těch vlasů.
Dobře. A tahle?
-"Kdysi", nebo "teď"? -"Kdysi". Myslím.
To je úžasný, jak jsem se nezměnila.
-Jo. -"Kdysi."
-Jakou hudbu? -Cokoli z trendů.
Jasně.
-Co je tohle za nádheru? -Co?
Bože můj. To je on.
Jane. To je Mickey.
Jistě. Dala jsem ho k té nejlepší paruce.
Vidíš ten tyrkys? Vzpomínáš?
To byl jeho náhrdelník.
Pamatuješ si tu sponku na kravatu?
-Jistě. -Jo?
Teď se máš.
Ano.
Drahý Mickey.
Kéž bys tu byl.
Ale proč chtít měsíc, když máme hvězdy?
Fajn.
Mickey! Mick, Mick, Mick!
Sbohem, příteli!
Leť!
V tom filmu je:
"Nežádej měsíc, když už máme hvězdy."
Tohle je má verze.
-Co to tam děláte? -Už končíme!
Odcházíme!
-Jane, natočila jsi to? -Natočila, bylo to skvělý.
-To bylo. -Slezte odtamtud, prosím!
-Už jdeme! Jo. -Hned!
-Jo. -Hned teď!
NÁVRAT NA VÝSLUNÍ
Už jdeme! Už ten amplion můžete schovat! Nebo megafon.
Na lešení se lézt nesmí!
Že to bylo skvělý?
-To teda bylo. -Rozletěl se po celém areálu.
-Nádherný. -Viděla jsi to?
-Bylo to jako mlha. -Jane?
-Co se stalo? -Promiň.
-Zasekl se mi tam deštník. -Dobře.
Už je to dobrý.
-Taky ti to přišlo skvělý? -Lepší to být nemohlo.
-On se třpytil. -Jo.
Jiskry.
Pořád má jiskru.
Překlad: Anna Křížková Iyuno