Įsivaizduokit, jei vos įsijungę išgirstumėt šiuos mano žodžius.
Nesijaudink, niekas nejungia netikėtai. Čia tinklalaidė, ne radijo laida.
Taip.
Galim jau baigt, ar ne, Peišense? Viskas gerai.
Sekasi puikiai. Svečias viską keičia.
Daug smagių pokalbių. Kalbėsim ilgiau nei valandą.
Kiek jau kalbamės?
12 minučių.
Gerai.
Tai gal dar nebaikim.
Smagus nepavykęs įrašas. Labai smagu.
Čia tinklalaidė. Ji ir turi būti netvarkinga ir neprofesionali.
Todėl ir žavi.
Gal jau nuplėšk.
Šiandien "Čeriš laike"
mano svečias nuostabusis Tomis Tomlinas - šukuosenų meistras seriale "Aš - tai ji!"
Rūpinsis mano plaukais naujajame mano seriale "Na, kaip?"
Taip, bičiuliai. Ji ištempė mane iš pensijos. Man 85-eri.
Kodėl ne? Amžius su kokybe nesusijęs.
Seriale "Ponia Hat" plaukais rūpinosi 30-metė.
Bet ji buvo prasta.
-Teko šukuotis pačiai. -Ją reiktų išplakt.
Aš rimtai. Jei turi vieną užduotį, atlik tinkamai.
-Gerai, kad buvau su kepure. -Velniop ją.
-Atėjo Džeinė. -Atleiskit, užtrukau "Prekeivyje Džo".
Kaip ir įtariau.
Jis tinklalaidžių auksas.
-Sako, kas šauna į galvą. -Koks man skirtumas? Man 85.
Vėlavo pristatyt avokadus.
Teko likt ir juos iškraut.
Nuo ryt tai nesikartos. Dirbsiu naktimis.
Antradieniai bus laisvi serialo įrašams.
Štai.
-Ji dirba "Prekeivyje Džo"? -Taip.
-Sakei, ji laimėjo Oskarą. -Taip.
Jei turėčiau Oskarą, "Prekeivyje Džo" nedirbčiau.
-Miki, liaukis. -Aš Tomis.
Žinok,
-myliu tave, Bete Benedikt. -Gerai, iki.
-Nežinau, kiek laiko turim. -Aktorių atranka.
-Nuo jos priklauso serialo sėkmė. -Myliu tave.
Pažeidžiami aktoriai viskuo rizikuoja.
-Nežinau... -Tik ne šis. Noriu gero.
Aš namie!
Ką gi, ką gi, ką gi.
Pasakiau jam, kad grįžai.
-Labas, Džeine. -Labas. Plačiau, kad būtų ir Markas.
Girdi? Norėčiau, kad seriale dirbtų Džeinė
ir sakytų žodžius kaip: "Plačiau, kad būtų ir Markas."
Būtų šaunu.
Ar Val sakė, kad dalyvauju "Finansų vyrukuose"?
Taip. Po velnių, Markai.
Kodėl turiu būt vienintelis, nedalyvaujantis realybės šou?
Taip. Čia mano Mauricijus.
Taip. Marki Markai, ar gali padėt?
Negaliu pagreitint šios atrankos.
Matau tik šį vyruką. Nenoriu jo matyti.
Markai, dėl realybės šou metei tikrą darbą finansų srityje?
Kodėl?
Pradėjo naują etapą. Atėjo metas.
Nežinau kaip pagreitint.
Sugalvosiu.
-Kėdė išpurvinta rašalu, Val. -Tikrai?
-Taip. Tau reikėjo aksominių kėdžių. -Matau.
Netrink!
-Reikia valiklio. -Gerai.
Išvalysim.
Vėliau išvalysim.
-Atleiskit. -Vėliau.
Kodėl Markas supyko?
Neveikia. Šis puslapis neveikia.
Kodėl negaliu gaut popieriaus?
Su pavardėmis ir nuotraukomis.
Kodėl tokių nebedaro?
O, turiu. Štai jis.
Išgelbėjo gyvybę.
...Betė Benedikt.
Jokių užrašų.
Tiesiai į repeticiją.
Gali patikėt, Džeine? Jokių užrašų.
Jokių Naujojo Tinklo užrašų.
Ne, ne, Nanete.
Čia serialo pavadinimas.
Nemačiau jo, žinau tik pavadinimą.
Graži skrybėlė.
"Ponia Hat" gerbėjas.
Žiūrėk.
24 studija.
Naujieji mūsų namai ateinančius 6 metus.
Laikau špygas.
Žiūrėk, kiek čia filmų sukurta.
Žiūrėk. "Eilinė Bendžamin".
Gali patikėt?
Džeine, "Keliauk, Klajūne", 1942 m.
Betė Deivis.
Mėgstamiausias Mikio filmas.
Nufilmuotas šioje studijoje.
Mikis sakydavo...
Kai įvykdavo kas nors nemalonaus.
Persirengimo kambary ar dėl pietų užsakymo. Jis sakydavo:
"Neprašykim mėnulio, kai turim žvaigždžių."
Miela, ar ne?
Gražūs žodžiai.
Žiūrėk, kiek legendinių filmų.
O dabar "Na, kaip?" gali būti didysis 24-osios studijos hitas.
Eime vidun.
Turėtume eit vidun.
Buvo gerai, ar ne, Džeine?
Žiūrėk, kokia veranda.
-Gražu. -Būtų smagu čia gerti arbatą.
Atleiskit.
Džimi.
-Jokių užrašų. -Labas, Val. Taip, taip.
Scenarijų reikia tobulint.
Studija bijojo tą sakyti apie "Matricą"?
-Džimi. -Kada čia atriedės R2-D2
ir paims mūsų sielas?
Negalima apie tai kalbėt.
Nesijaudink, Val. Žinau, ką reikia daryti.
Atėjau pažiūrėt kaip vyksta darbas ir ką nors aprėkt.
-Einu parūkyt. -Beve.
Išsiaiškink, kada į studiją ateis scenaristai.
Atleiskit. Jie neateis.
Sakė, jei turit pastabų, aš jiems nusiųsiu.
Kas tu, mielasis?
Scenaristų padėjėjas Marko.
Manau, mums reikia...
Manau, mums reikia kitos mielos scenos.
-Apie meilę. -Ir aš taip manau.
Betės ir jos sūnėno.
Nes šeimoje liko tik jiedu.
Taip. Molio žiedimo scenos pabaigoje, kad nebūtų tiek daug juoko.
Labai gerai. Taip.
Išsiųsta.
-Jau? -Taip.
Atrodo visai kaip žmogus.
Gerai, vaikai. Pradėsim po 15 min.
nuo pirmos scenos, kai ji randa mirusį brolį.
Čia komedija.
Atleiskit.
Teko grįžt namo apsivilkt laisvesnes kelnes.
Buvo pelėsio per repeticiją.
Manau, čia yra pelėsio.
Tikrai? Žinosiu.
Per repeticiją prie stalo visi buvot puikūs.
Žinojau, kad ir jūs būsit puikūs.
Čia mano dokumentikos komanda. Elkitės natūraliai.
Gerai?
-Turiu eit. Filmuoja. -Gerai.
Tu išvaizdus ir talentingas.
Ačiū, ačiū.
O tu...
Tu tikra kalė.
Turiu galvoj, seriale.
Nenorėjau pasakyt...
-Maniau, improvizuojam. -Aišku.
Kaip smagu.
Sveikas, mano ilgamete meile be atsako.
Labas, Valere.
Frenkas Flinas. Mudu pažįstami.
Drauge vadinom Tomo Pitermano seriale "Niki Niki Nak Nak".
Vaidinau kirminą Garį.
Nepažinau tavęs, nes...
Mačiau tik tiek tavo veido su kirmino kostiumu.
Jis buvo kirmgraužoj?
Juokinga.
Labai juokinga.
Volteri, labai džiaugiuosi, kad vaidini šiame seriale.
Tikrai. Mačiau tave visur.
-Ačiū. -Ačiū tau.
-Labas, Valere. -Labas.
Piteris Deividas Princas. Visi mane vadina PDP. Taip lengviau.
Gerai, PDP. Labai juokingą. Pakvaišę trynukai.
Žinai?
Išeina ir grįžta apsimetę kitu.
-Labai juokinga. -Ačiū.
Atrodo, lyg jus jau pažinočiau.
Dirbot su mano broliu dvyniu Aivanu Princu.
-Ir jis aktorius? -Ne. Jis mokėsi USC.
Pasamdėt jį prieš 10 metų.
Kūriau pirmąją serialo su Endžiu Koenu seriją.
Koks mažas pasaulis.
Paaiškėjo, kad dirbau su PRP...
-PDP. -Dvyniu.
-Aivanu. -Žinau. Aivanu.
Kaip Aivanas?
Jis negyvas.
Mirė prieš 8 metus.
Perdozavo narkotikų.
Netyčia.
Mirė kaip Hytas Ledžeris.
Manau, dėl to...
Dėl to gavau trynukų vaidmenį.
Mano ryšys su broliu dvyniu buvo labai stiprus.
Jei jis būtų čia...
Labai džiaugtųsi, kad vaidinu seriale.
Taip.
Atleiskit, nereikėjo užsimint.
-Nesitikėjau... -Ne, ne.
Prisiekiu, aš vis dar šmaikštus.
-Taip. -Aš vis dar šmaikštus.
Taip. Čia jausmai.
Tik jausmai.
-Suprantu, RIP... -PDP.
Leisk pasakyt mintį.
Betės brolis Būnas seriale miršta.
Daug panašumų.
Ar ne?
-Mirtis skaudina. -Taip.
Tave čia supa tik meilė ir parama.
Negaliu patikėt, kad praleidau repeticiją.
Man nedavė vietos mašinų aikštelėje.
Liepė važiuot į daugiaaukštę aikštelę. Nevažiuosiu.
Labas.
Praleidau ir tavo pasisveikinimo su aktoriais kalbą?
Ne, kalbos nesakiau.
Vienas aktorius pasakė,
kad mirė jo brolis.
Visi užmezgėm ryšį.
Pasisveikinimo kalbos nereikėjo.
Aišku.
Supažindink mane.
Gerai. Čia Bilis Stentonas. Vykdantysis prodiuseris.
Sveiki, visi. Atleiskit, kad praleidau repeticiją.
Man tai visai nebūdinga.
Bet man nedavė vietos mašinai.
Suprantu, koks skirtumas. Bet mane bandė įgrūst į daugiaaukštę.
Jei sutiksi, niekada neištrūksi.
-Aš statau mašiną daugiaaukštėj. -Ir aš.
-O tu? -Ne. Mašiną statau šalia studijos.
-O aš šalia tavęs. -Kodėl daugiaaukštė bloga?
Kaip ištrūkt iš daugiaaukštės?
Mano vieta neturėjo būti daugiaaukštėj.
Žinokit, kad mano kabinetas čia.
Jei ko reikės, visada padėsiu.
Susitiksim per Emmy.
-Ačiū, Bili. -Atleiskit.
Atnešiau jums.
-Kas čia? -Nauja scena, kurios prašė p. Burousas.
Jau?
Gerai.
Veiksmas!
Aišku, leisiu tavo jaunamartei jaustis čia kaip namie, Bo.
Nuo šiol "B ir B" reikš "Lova ir Paleistuvė"!
Kas nutiko mano gyvenime?
Aną mėnesį man tiko jaustis nelaimingai ir vienišai.
Dabar mano gyvenimą užgrobė mielas sūnėnas ir jo rankinis siurblys-žmogus.
-Labas, teta Bete. -Labas.
Žinau, kad to laukei.
Čia mano naujas pavasario gėlių svogūnėlių katalogas?
Būtų smagu gauti gerų naujienų.
Ne, čia skrodimo ataskaita.
Čia ne pokštas.
Galėtų būti blogiau. Bet ne.
Žmonės tą sako saugodami savo akis nuo išdūrimo.
O čia pokštas.
Čia parašyta, kad tėtis mirė dėl širdies sutrikimo.
Jo širdis neatlaikė.
Nes ji buvo labai didelė.
Tavo tėčio širdis buvo pati didžiausia, Bo.
Tikriausiai pavargo nuo didelės meilės.
Jis karštai tave mylėjo.
-Jis mylėjo ir tave, teta Bete. -Taip.
Taip.
Nufilmuota!
Puiku, Val. Tik pasistenk labiau į priekį.
Gerai. Bus geriau, kai ištobulinsiu fizines detales.
Žiūrėkit, kas atėjo. Scenaristas. Maniau, šiandien nepasirodysi.
-Nauja scena. -Taip. Labai ačiū už ją.
-Ji puikiai tinka. Ar ne, Džimi? -Puikus papildymas.
Čia "ooo-fui".
Kas tai?
Scena, kai žiūrovai sako "ooo", o scenaristai sako "fui".
-Šlykšti ir sentimentali. -Nori ją patobulint?
Kad būtų mažiau "fui"?
Ji ne mano. Tokios niekada nekurčiau. Ji Dijaus.
Kas tas Dijus?
DI scenarijų kūrimo programa.
Dirbtinis Intelektas. Jį vadina Dijumi.
Džošai, ką čia veiki?
Žadėjai pavedžiot panelę Ledi.
Bet nematau jos vedžiojamos.
Nusileidau pažiūrėt naujos scenos.
Kodėl? Leisk jiems dirbt.
Jis genijus, o ji vykdančioji prodiuserė.
Tik vardas. Serialą kuriat jūs.
-Mere, tai "ooo-fui". -Džošai, viskas gerai.
-Ar skaitei? -Susitiksim rytoj per repeticiją.
Scena baisi, bet jiems patinka.
Tikrai varžaisi su Dijumi?
Ne, Mere. Man tai svarbu.
Aš esu tam tikro amžiaus moterų balsas.
-Dieve. -Mūsų pavardės scenarijuje!
Kaip nemalonu.
-Sutuoktiniai dirba drauge. -Ne jie.
Mašina per 10 min. sukūrė neblogą sceną.
Per 50 sekundžių, pone Burousai.
Tik laukiau, kad neatrodytų per greit.
-Pietūs! -Gerai.
-Džimis nerimauja dėl DI. -Taip.
Ką manai tu?
Mums reikėjo naujos scenos. Ją ir gavom.
Gerai, spinta.
Aiškinkimės, kas tokia Betė.
Ką ji dėvi?
Kuria daugybę įdomių sluoksnių.
Kostiumų dizaineriams kyla daug puikių minčių.
Apie tokias nebūtumėt nė pagalvoję.
Ar kamerai taip tiks?
-Taip. -Gerai.
Valere, sėskit čia.
Ačiū.
-Gerai. -Gerai.
Čia pasaulio, kuriame gyvenu, skersinis pjūvis.
-Aišku. -Katerina Hepburn.
Jei norim Naujosios Anglijos užgaulios senmergės.
Ponia Roper, jei norim šmaikščios keistuolės.
-Ir... -Ir Modė.
Tokia buvo daina seriale "Modė".
Jei norim valdingos užeigos savininkės.
Taip.
Ką gi.
Manau...
Naujosios Anglijos įvaizdis artimiausias mano įsivaizdavimui.
Išskyrus skrybėlę.
Skrybėlė man patinka.
Skrybėlę nešiojau ankstesniam seriale.
"Ponia Hat".
Buvau su didele skrybėle nuo saulės.
-Skrybėlė yra viskas. -Ne viskas.
Dar yra golfas ir beformiai balti marškiniai.
Oho. Gerai.
Juk filmuos daug kamerų.
Virš galvos švies žibintai. Skrybėlė mes šešėlį.
Nieko nebus.
Ką darysim su jūsų plaukais?
Galim sukelt žilus plaukus.
-Kodėl? -Tam tikro amžiaus moteris.
Tokia tikrovė.
Ne mano tikrovė.
Aš tam tikro amžiaus moteris. Vis dar dažau plaukus.
Nežinau, ar turiu žilų plaukų.
Nieko tokio.
Vėliau susitinku su šukuosenų meistru. Pakalbėkim apie tavo sritį.
Kad nesikiščiau į svetimus reikalus.
Galima sakyti ir taip.
Taip, gudru.
Puiku, Karteri.
Ponia Roper labai juokinga.
Taip. Ji šmaikšti.
Bet čia pokštas.
O Betė - tikras žmogus tikram pasauly.
Nežinau, jei ji vilkėtų ką nors...
Ne visai tą, bet ką nors panašaus.
Labai patogu.
-Nejuokinga. -Nieko tokio.
Aš šmaikšti, scenarijus juokingas.
Jei rūbai nejuokingi, pasirūpinsiu, kad būtų juokingi.
Tai ne šie?
-Taip. -Nieko tokio. Turiu kitų pasiūlymų.
Puiku.
Rebeka!
Žiūrėkim. Atleiskit.
Tau labai patinka kaftanas.
Jis juokingas.
Bet, panašu, bjauritės tuo, kas juokinga.
Brangusis, nesibjauriu.
Jau esu tą dariusi.
Vilkėjusi netinkamą sportinę aprangą. Didelis pokštas.
Mielai vilkėčiau, jei toks būtų personažas.
Bet šis personažas kuria istoriją ir turi jausmus.
Nepasitrauks po vieno pokšto.
Lorė vilki trumpą sijoną ir Mianuso universiteto marškinėlius.
-Čia pokštas. -Aš to nedarysiu.
Ką?
Aš į ją žiūriu kitaip.
Bet taip žiūri scenaristai.
Scenarijų kūrė heteroseksualus vyras, Valere.
Manai?
Ne. Dėl jos... nežinau.
Ją įsivaizduoju seksualią.
Su dideliu švarku.
Didelėmis kelnėmis. Labai madingomis.
-Štai kaip ją įsivaizduoju. -Tik žinai, ką?
Manau, scenaristai norės pamatyti Mianuso universiteto pokštą.
Vienas iš jų man sakė, kad tas pokštas jo mėgstamiausias.
Tik stengiuosi tau padėt, brangusis.
-Rodos, suprantu. -Taip.
Tik...
Ji gali būti juokinga, o jūs - ne.
Vyresnė aktorė jaučia baimę dėl jaunesnės.
Baimę? Siūlau paverst ją seksualesne. Su trumpu sijonu.
Nesileisiu į kalbas, kai aktorius aiškina,
ką turi vilkėti kiti aktoriai. Nesivelsiu.
Gerai, nes to visai nėra.
Aktorė nekalba apie kitą aktorę.
Vykdančioji prodiuserė kalba su kostiumų dizaineriu
apie serialo poreikius.
Ir viskas.
Duosiu tau minutėlę pagalvoti apie tai,
kaip viską ištaisyt.
-Nieko nė nesimatuosit? -Ne. Tai tik laiko švaistymas.
Man patiko tave tokią matyti.
Jis mane labai supykdė, Džeine.
Neklausė manęs.
Kalbėjai kaip viršininkė. "Darysi kaip liepiu arba dingsi."
Ne, taip nesielgiau.
Elgeisi.
Man patiko.
Na...
Visi nusipelno antro šanso.
Reikėjo ką nors užkąst.
Gal aš pikta, nes alkana.
Brangusis.
Atleisk, ką nors pasimatuosiu.
Gerai. Taip.
Štai ir aš, vėl ant balno.
Jei kas nors klaus, man 70.
Gerai.
Filmuok. Nupirkau tau salotų.
Galim valgydami pasikalbėt apie tai, kas nutiko tarp manęs
ir kostiumų dizainerio.
Viešumoj nevalgau, bet ačiū.
Gerai. Ką gi...
Šie jau paruošti.
Savo magijos dar nepridėjau.
Šie perukai ne mano. Kur maniškiai?
Spalva ne ta. Netiks mano galvai.
Turiu savo perukų.
-Gerai. Nauja informacija. -Taip.
Nežinojau, kad reikia juos atsinešt.
Nes tu man nepriminei.
Atleisk, bet Mikis būtų juos paėmęs arba liepęs man juos atsivežt.
Supranti?
Nežinojau, kad turi perukų, todėl negalėjau liept atsivežt ar atvežt,
nes aš ne Mikis.
Niekada nebūsiu Mikis.
-Mikio čia nėra. -Taip.
Aišku.
Žinai, ką?
Perskaitysiu naują sceną.
Valere.
Prašyčiau privatumo.
Valere, galim šnektelt?
Negaliu lipt laiptais.
Aišku. Gerai.
Gerai.
Atleisk. Nežinojau, kad turi perukų.
Iš kur galėjai žinot?
Ir aš atsiprašau.
Neturėtum apie tai galvot. Turi užtektinai rūpesčių.
-Taip. -Paprašysiu, kad Triušiukas juos paimtų.
Jie mano sandėliuke. Atvešiu.
-Ačiū. Labai padėtum. -Gerai.
Ar galiu ir aš tau padėt?
Gerai.
Viskas ne dėl perukų.
Dėl Mikio.
Manau, turi nebaigtų reikalų.
Tu klysti.
Bet ačiū.
Atsivešiu perukus.
Blogas berniukas.
-Val, kas nutiko? -Mikis čia?
-Ar ne? -Sapnuoji?
Ne. Atsivežėm iš Brentvudo, ar ne?
-Ar ne? -Taip, taip.
Nemačiau jo.
Nemačiau jo. Gal sandėliuke.
Vienoje iš dėžių.
Kada pastarąjį kartą jį matei?
Na...
Per pašėlusį kraustymąsi nesu tikra.
Brentvude jis saugiai gulėjo ant lentynos.
Šalia mano Žmonių pasirinkimo apdovanojimo.
Taip. Kol sugalvosiu,
kur jis norėtų, kad išbarstyčiau jo pelenus.
Dabar...
Vėl vaidinsiu seriale.
Nuo tos akimirkos, kai užėjau į garso studiją, Džeine,
pagalvojau apie Mikį.
Štai jis.
Toje studijoje filmuotas mėgstamiausias jo filmas.
Skambina tvarkytoja. Po valandos.
Labas, Sindija.
-Labas, mieloji. -Labas, Valere. Gavau žinutę.
Atleiskit, kad taip vėlai skambinu, bet turiu jūsų inventoriaus segtuvą.
Puiku.
Ieškau Mikio pelenų.
Urnos?
Ne, ne urnos.
Mažoje lakuotoje dėžutėje.
Inkrustuota turkiu.
Pati ją kūriau.
-Gerai. -Taip.
Antroj žinutėj rašėt, kad peržiūrėjot visas asmenines dėžutes.
-Taip. -Gal tar darbo dėžių?
Ne, ne. Mikio darbo dėžėj tikrai nėra.
-Asmeninėj. -Jūs tikra?
Nes turiu visą sąrašą.
Jame žmogaus palaikų nėra.
Nevadinčiau jų "žmogaus palaikais", nes...
Čia Mikis.
Vos kartojat "Mikis", o aš neturiu nieko, kur būtų parašyta "Mikis".
Jūs tikra, kad ne darbo dėžėse?
Kartoju, Mikio darbo dėžėje nėra.
Mikis - asmeninis.
Užeičiau pas jus, bet jūs Kalver Sityje,
o aš Olimpo kalne.
-Taip. Toli. -Taip.
Atsiųsiu PDF.
Ačiū, mieloji. Gerai.
-Ačiū. -Gerai. Iki.
Ačiū už nieką.
15 tūkst. dol. už perkraustymą, o ji man atsiųs PDF. Gerai.
Ačiū.
Žinai, ką? Teks pradėt iš naujo.
Negaliu pamest Mikio.
Ar ne?
Neužteko to, kad negalėjau...
būt su juo ligoninėj.
Pameni COVID?
Neleido lankyt.
Neįleido manęs.
Nenorėjau, kad jis būtų ten vienas, ligotas.
Dieve.
Žinai, geriau...
-Mes jį rasim. -Ne, negaliu...
Negaliu čia būt nė minutės.
Paieškosim kitą dieną. Nieko tokio.
Paimkim perukus ir eikim.
Man visko per daug.
Tik...
Čia labai šalta.
Komandai šalta. Eime.
Kad jie nesušaltų. Paimk...
-Visus turi? -Taip.
Ačiū, Džeine. Gerai.
Eime?
Pirma generalinė repeticija.
Negali sakyt, kad nesu komandos narė.
Niežti.
Val, nematau tavo akių. Mesk skrybėlę.
-Gerai. -Dėmesio, mes pasiruošę.
Pradėkim nuo telefono skambučio
prieš užeinant sūnėnui.
Veiksmas!
Teta Bete.
Bo! Pažvelk į save.
Apžiūrėk mane po minutėlės.
Noriu į tualetą nuo "Didžiojo Gurkšnio" Mianuse, Konektikute.
Varge. Ta vieta tikra?
Taip. Lorė sunkvežimių aikštelėj nusipirko marškinėlius.
-Lorė? Kas ji? -Aš esu Lorė.
L, O, R, Ė, o ne A, U, E.
-Lorė. -Čia ne raidžių konkursas.
Blogai. Ne.
-Atleiskit. -Džošai.
Sumautos kameros.
Sustokim.
Kur Mianuso universiteto marškinėliai? Čia buvo geriausias pokštas.
Kur jie?
Atleisk. Aš...
Ne. Gabriele...
Ji nekalta. Kostiumų dizaineris jų atsisakė.
Norėjo, kad būtų apsirengusi seksualiai.
Parašiau: "Mianuso universiteto marškinėliai ir trumpas sijonas."
-Taip, bet... -Eik iš aikštelės.
Viskas gerai. Čia geriausias pokštas.
Sakiau jam, kad jų norėsi.
Bet jam buvo nusispjaut.
Jis nenorėjo klausyti aktorės.
Velniop. Jis atleistas.
-Džošai, nurimk. -Kur kostiumai?
Džošai, šiame seriale to nėra.
Serialo be "Mianuso universiteto" nebus.
-Kas nors parodykit, kur kostiumų skyrius. -Džošai, nurimk.
Ne! Atleisk, ne!
Man ir taip dėl visko sunku.
Ten!
-Kur? -Ten.
Gerai.
Už vandenyno.
Nematau ženklo! Atleiskit! Nematau ženklo.
Negaliu patikėt.
Kur?
Taip, šis puikus.
-Čia "tada" ir "dabar". -Čia "tada".
Čia "tada". Neskiri iš šukuosenos?
Gerai. O šioje nuotraukoje?
"Tada" ar "dabar"?
Neįtikėtina, visai nepasikeičiau.
-Taip. -"Tada".
-Kokios muzikos reiktų? -Populiarios.
Aišku.
-Koks čia grožis? -Kas?
Dieve. Štai jis.
Džeine, čia Mikis.
Taip, aišku. Padėjau jį prie gerojo peruko.
Matai turkį? Prisimeni?
Čia buvo jo vėrinys.
O čia... Pameni jo apykaklės pakabuką?
-Aišku. -Tikrai?
Tau pasisekė.
Taip.
Ką gi, brangus Miki.
Norėčiau, kad būtum čia.
Bet kam prašyt mėnulio, jei turim žvaigždžių?
Taip. Gerai.
Miki! Miki, Miki, Miki!
Sudie, bičiuli!
Sudie!
Tik žinokit, kad teisingas posakis:
"Neprašykim mėnulio, nes turim žvaigždžių."
Čia mano versija.
-Ką ten veiki? -Baigėm.
Tuoj nusileisim.
-Džeine, nufilmavai? -Taip. Buvo puiku.
-Taip. -Prašom tuoj pat nulipt.
-Ateinam. -Tuoj pat!
-Taip. -Tuoj pat.
Leidžiamės. Padėk...
Pastoliai skirti tik darbininkams.
Buvo puiku, ar ne?
-Tobula. -Jis visur išsibarstė.
-Gražu. -Matei?
Lyg smulkus lietus.
-Kas nutiko? -Atleisk.
Skėtis įstrigo.
Viskas gerai.
-Buvo tobula, ar ne? -Geriau būti negalėjo.
-Tviskėjo. -Taip.
Spindėjo.
Jis vis dar spindi.
Vertė: Agnė Kisielienė