NETFLIX UVÁDÍ
To trsátko je na prd.
Nesedí mi dobře popruh. To je… Fajn. Tak je to lepší.
Do psí řiti. Počkej. Snížím to.
Pěkný.
Raz, dva, tři, čtyři!
Dost.
- Co to bylo? - Já jenom…
- Říkal jsi, abych hrál rychle. - Díval ses tu skladbu, co jsem napsal?
Jo.
MUČÍCÍ STROJE
- Víš, co jsou polyrytmy? - Jo.
Nevím.
To nejsou moje bicí. Patří Hunterovi.
A to on vymyslel jméno kapely. Já nehraju na bicí, ale na buben.
Na tenhle. Už dva roky ve školní kapele.
Dělám to, abych nemusel na tělák, ale na tom podle Huntera nesejde.
Aby člověk vynikal, musí být odhodlaný a obětavý. O tom je i metal.
Nebo je možná o moci nebo o nerespektování autorit
nebo o džínách nebo o motorkách nebo o rychlosti nebo o ďáblu.
Úplně to nechápu. Ale podle Huntera ani nemusím. Jenom musím…
- Zahraj něco tvrdšího. - Oukej. Co třeba „Rock of Ages?“
Tvrdšího.
Zahraj…
něco tvrdšího.
Zahraj… něco tvrdšího.
Potřebujeme basáka. Mít basáka pro nás bude obrovský.
- Jo, máš recht. - Mám recht.
Máš recht.
GLENWOODSKÁ STŘEDNÍ ŠKOLA
DO TOHO, VIKINGOVÉ!
Přestaňte. To by pro dnešek stačilo.
Emily, můžu s tebou na chvíli mluvit?
Nehraješ tu samou píseň, co hrajou všichni ostatní.
Hraješ vůbec pochod? Už jsme o tom mluvili. Musíš poslouchat a hrát.
Je to orchestr. Tohle je sice školní kapela…
- Vidím, že jsi naštvaná. - Jděte do hajzlu!
Polibte mi, vy sráči! Je mi u prdele, co hraju!
Je mi u prdele, co hrajou oni!
Naserte si! S tou vaší zasranou kapelou mi vlezte do prdele! Se vám na to vyseru!
- Škoda, že neumí hrát tak, jak hází. - Jděte do hajzlu! Polibte mi prdel!
- Vy píčusi! - Tohle v Americe říkat nemůžeš.
To mi přišlo dost metalový, ale nejsem si jistej.
Zeptám se Huntera.
Věnoval se spoustě věcí, ale u metalu vydržel dýl než u všech ostatních.
Když jeho máma v sedmičce odešla, metal se pro něj stal vším.
- Coby metalistům nám to tady bude patřit. - Bacha!
Všichni uvidí naše skutečný já a budou nás uctívat jako bohy.
Jsem ochotnej to zkusit. Hunter je můj nejlepší kamarád od třetí třídy,
kdy zabránil Molly Levinový, aby mi vytrhala vlasy. Pořád na mě dohlíží.
Skip Hoffman je kuřbuřt.
Nemyslím, že do mě chtěl vrazit. Jenom jsem mu překážel.
- Clay Moss. - Připravenej na zápas?
Spíš na tvoji afterparty po školním plese.
Jo, rodiče jsou v Ženevě. Klidně s sebou vezmi celou školu. Fakt.
- Pozvi naprosto všechny. - Tak jo.
- Měj se. - Zatím.
Čau, kámo.
Jak je?
Ptal ses mámy na ten kontrabas? Co říkala?
Že nemá 1 000 dolarů.
Oukej. A co kontrabasovej pedál? Nebude to mít stejnou rezonanci, ale…
Jo, říkala, že nemá ani 150 dolarů.
Chodí se mnou na rétoriku. Myslím, že je Angličanka. Nebo Skotka. Nevím.
- Prej zjebala učitele kapely. - Jo.
Fakt pošahaná buchta.
Na párty jsem nikdy nebyl. Zajímalo mě, co na nich lidi dělají.
Lidi, jejichž kapely se nejmenovaly Kostrošuk.
Teď už to vím. Jsme tady taky.
Uprostřed všeho dění.
Tohle je teda něco. Fakt skvělej nápad.
Říkal, že zve všechny.
- Jak to dělají? - Co to meleš? Hrajou jenom tři akordy,
a stejně to serou, tragédi. Podívej na toho bubeníka. Je úplně sjetej.
Myslím všechny ty lidi tady. Jak tohle jako dělají?
- Jako by neexistovalo nic snazšího? - Teď mě poslouchej. Jednou se proslavíme.
A tyhle lidi si budou říkat: „No ty vole, Kevin Schlieb a Hunter Sylvester?
Chodil jsem s nima na střední. Možná jsem se s nima i bavil.“
Ale my už nebudeme mít zájem, protože se budeme bavit s Iron Maiden.
Super.
Není to tak špatný, jakmile si na to zvykneš. Fakt.
Huntere, vážně, naše kapela bude úžasná.
Budu cvičit pět hodin denně. Budu lepší než Ringo Starr.
Heavy metal je nej! Musím čurat.
- Pak tě odvezu domů. - Až se vyčurám.
Na co zíráš?
Na tebe.
Proč?
Jsi hezká. Proč na tebe lidi jinak zírají?
- Lidi na mě nezírají. - Ať si políbí.
- Co? - Proč nezírají?
Můžu ti dát milion důvodů.
Mám až moc úzkej obličej…
Mluvím s holkou. Ani se jí nebojím. Pivo je fantastický.
- …a jsem fakt bledá. - Hunter se plete, tohle byl dobrej nápad.
- A můj nos… - I on se určitě baví.
Jak se vede, chlape? Hej, právě o tobě řekl, že jsi kokot.
- To ne, já… - Jak jsi mě nazval?
- Nikomu jsem nic neřekl. - To teda řekl.
To jako vážně?
Vážně.
Proto na mě lidi nezírají.
Všichni zírají na ni.
Na ni? Taky jsem mohl zírat na ni. Neznám ani jednu z vás.
Jsem nestrannostník. Jsem nestra… nestrannej soudce.
Jseš vtipnej.
Co blbneš, vole?
- Není ti něco, brácho? Ukaž, pomůžu ti. - Ne, já pomůžu tobě.
Choďte k někomu na hodiny. Jste naprosto příšerný, brácho.
Mrzí mě to, že to tak vidíš. Hraješ taky?
Jo, mám kapelu. Tady se svým kamarádem. Skutečnou kapelu.
Myslíme to s ní vážně. Ne jako vy retardi.
Chápu. Tak to se asi uvidíme v Souboji kapel.
Ten nebyl od doby, co Dave Migdall ukázal na pódiu ptáka.
Letos je. Zápis je u ředitelky Swansonový, ale nepoužívej před ní slovo retard,
je ambasadorkou Speciálních Olympiád.
- Tak jo, paříme dál! - Dej mi klíčky od auta.
Dělej.
Hej. Teď jsem na řadě já.
Huntere, mám práci. Počkejte, až skončím s Merinovými…
- Musíte nám povolit hrát v Souboji kapel. - Tak jo.
Zakázat nám tam hrát post-death metal by bylo porušením našich ústavních práv.
Jste nezletilý, vaše práva bych neřešila. Ale souhlasím, bylo by špatné vás vyřadit.
Tak proč nám o tom nikdo neřekl?
- Nevěděla jsem, že máte death metal… - Post-death.
Díky, Franku. Post-death metalovou skupinu.
Můžete se zúčastnit, pokud bude vaše vystoupení vhodné.
- Musel jsem ji přesvědčit, ale jsme tam. - Libový.
- Asi bychom měli začít hledat basáka. - Jo, to rozhodně.
Tohle je pro nás obrovský. Souboj kapel je pro lidi odrazovej můstek. Mrkej.
Troy Nix.
Ježiši.
Kytarista a zpěvák Killotonu. V roce 1996 vyhráli Souboj kapel.
Byli to bohové. Nikdo na týhle škole tehdy neměl rád tvrdší hudbu,
ale Killoton se terorem dostali k vítězství. V roce 1997 byli nejlepší
nepodepsanou metalovou kapelu v celé zemi. Mohli být další Metallicou nebo Panterou,
ale rozpadli se. Myslím, že s tím měl co dělat chlast.
Ale tohle se nám nestane. Nadešla naše chvíle. Tvrdší hudba povstane.
Vyhrajeme Souboj kapel, přetavíme to v koncerty, a ty nám zajistí smlouvu.
Oukej. A jakou jako smlouvu?
Do psí řiti, musím až do haly C. Sejdeme se po škole. Máme práci.
- Chvála Satanovi! - Čus, Robbie.
- Naskoč si. - Kam jedeme?
Nepřijde mi moc metalový se ptát, jestli o tom jeho táta ví, tak mlčím.
Ale tohle…
Tohle rozhodně vypadá metalově, ne? Já myslím, že jo.
Rodiče to tak vnímat nebudou.
- Tyhle bubny pro nás budou obrovský. - Má pravdu.
Jsou obrovský.
Ticho tam, do hajzlu!
Půjčíš mi auto?
Jestli nejdřív svezeš bráchu. Táta si ho vyzvedne mezi směnama.
Jsem nejlepší v kraulu a jsem druhej nejlepší ve šlapání vody.
- Supr, Earle. - A podle všech umím nejlepšího placáka.
- Co to je za krámy? - Moje bubny.
Bubny jsou stupidní.
Jo.
MUČÍCÍ STROJE
- Myslel jsem, že hraješ na klarinet. - Ne.
Jenom ve školní kapele. Abych neměla tělák.
To dělám taky.
- Jsem Kevin. - Emily.
Viděl jsem tě na hřišti.
Jo, to byla moje chyba. Asi týden jsem nebrala léky.
Já beru Pepcid, takže…
- Máš ráda heavy metal? - Myslíš jako ten muzikál Rock of Ages?
Ne. Spíš…
post-death doom metal?
Netuším, co to je.
A Trepky pavoučího šplhu získává Malmsteen z Gorgorothu.
Malmsteen z Gorgorothu? To je holčičí jméno, ne?
Na to se zeptej některý z těch paniček, až jim budeš strkat balónky do koz.
Plastický chirurg.
Dračí doupě chápu ještě míň než metal, ale můžeme díky němu potkat nový lidi.
Obzvlášť basáky.
Malmsteen…
Když bude v Kostrošuku, jsme kapela, ne? A budeme moct do Souboje kapel.
Když uspějeme, budeme moct hrát na večírcích. Snad se Hunterovi líbí.
Když se cítí nesvůj, nebývá na lidi milej. A navíc je tu i jeho táta…
Malmsteen prostě nemůže uvěřit, že by byl hobití tulák tak hloupej a nevděčnej,
aby se pokusil oloupit barbarskýho půlorka,
kterej ho právě zachránil před pěti ledovýma ropuchama.
Ale myslí, že se slituje.
Malmsteen není slaboch, tak vytáhne svůj meč Hell Slinger s útokem plus tři.
Huntere.
Auriac Stormhollow pěkně zavře klapačku. Pak Malmsteen začne svůj první útok.
- Plus deset, zásah. - Huntere, nebuď idiot.
Vrazí zlodějovi meč mezi žebra. Druhej útok.
A máš po noze.
A jako poslední útok… No to mi ho vyndej.
Zajdi si k dr. Sylvestrovi pro implantáty, páč jsem ti právě uříznul ptáka!
No jasně. Jenom nezapomeň, že ty implantáty ti zaplatily kytaru,
tvoje akční figurky pro panice a všechny ty dementní trička oslavující Satana!
Jdu si zahrát tenis!
Neviděls moji kreditku?
- Kam jdeš? - Odcházím.
Tohle je oproti Call of Duty trapárna. Kevine, čau na hodině.
Huntere, chtěli jsme ho požádat, aby byl náš basák.
Tvrdí, že je dost dobrej.
Je to tak nejlepší. Takovejm typanům nemůžeme věřit.
- Říkám ti, že je fakt dobrá. - Potřebujeme basáka. Metalovýho basáka.
- Metal zvládne. - Větší blbost jsem v životě neslyšel.
A proč jako?
Holka hrající na cello je tak nemetalová, až mi z toho zalízá pták dovnitř.
Huntere, častokrát netuším, o čem mluvíš. Metalový, nemetalový…
Možná se do Kostrošuku nehodím.
Vyměníme si místa.
- Cože? - Prostě to udělej.
Posuň se. Otevři, ale nevystupuj.
- Dala ti číslo? - To je přece jasný.
- Tak uka. - Nedala mi číslo, ale svůj Snapchat.
To ne!
- Ne! - O nic nejde, je to přece totéž.
Ne, to teda není.
- Co? - Vyliž mi prdel, čubko!
Nastartuj! Do prdele! Dělej! Kurva! Jeď!
Proč jsi to udělal?
- Pravdou proti mocným, kruci! Jeď! - Proč?
Zrychli! Jestli nás dožene, jsme mrtvý. Když zpomalíš, zemřeš. To je metal.
To je stupidní biják s Keanu Reevesem!
Do kelu.
- Jestli se přiblíží, uvidí tě v zrcátku. - Co to dělám? Bože!
Jseš kretén.
Ujedeme mu, odboč další doleva.
- Nezpomaluj, jeď dál rovně. - A kam?
- Tamhle! - Tam se nevejdeme!
Tohle auto znám! Udělej to, do prdele!
Ne!
To mě poser! Do hajzlu!
Naserte si!
Kámo.
Teď už to chápu. Metal je o odhodlání,
říkání pravdy mocným, nerespektování autorit a o rychlosti.
To bylo kurevsky úžasný.
Metal je o tom držet volant.
- Co to je? - Domácí úkol.
Black Sabbath.
Iron Maiden.
Judas Priest.
Metallica. Anthrax. Slayer. Megadeth.
Motörhead. Guns N 'Roses. Rage Against the Machine. Pantera.
Emperor. Tool. Dio. Meshuggah. Opeth. Slipknot.
Mastodon. Lamb of God. Tohle je teď tvoje historie.
Nauč se ji. Žij jí. Sjížděj se s ní v koupelně.
Budu makat na tomhle. Na sólu pro song „Mučící stroje“. Je kurva bombastický.
Nechal jsem je vyrobit.
Pro štěstí.
KOSTROŠUK
Jdu makat na tomhle.
Do psí řiti!
No to mě poser, ty vole.
OD: KEVINA!
„WAR PIGS“, PAŘÍŽ 1970
Sakra.
- Čau. - Ahoj.
Ty jo, je úžasná.
Hunter si to rozmyslí, až mu řeknu, jak je bombastická.
…výslovnost a přednes.
To jsou dva nejdůležitější nástroje ve vaší sadě komunikačních schopností.
Výslovnost je způsob, jakým utváříme zvuky vycházející z našich úst.
Hunter má jít za ředitelkou Swansonovou.
Jsou suspendovaný na dva týdny. Swansonová chtěla měsíc, jejich kouč řiťopich ne.
Jo, ale i tak jsou pryč. Nemůžu přijít na kampus a tak.
Až se vrátí, vrazí mi ho do prdele za to, že jsem je suspendoval.
Za to si přece můžou sami. Zničili ti vlasy.
- Já ho napřed praštil do pusy. - Na party Claye Mosse
tě přede všema strčili do repráků. Začali si tím oni.
Jo, myslím, že všichni nacistický kokoti z předměstí to uvidí jinak.
Jak to vypadá?
Je to cool. Jo. Je to cool.
Vypadám trochu jako Jason Newsted, basák Metallicy.
Jasně, jak ho vyhodili.
- Vypadám spíš jako Viking než Newsted. - Jo, jako školní maskot.
Ne, jako školní maskot ne. Ani omylem nevypadám jako školní maskot.
To už spíš vypadám jako dětský péro. Kdyby na dětským péru vyrostlo dětský péro…
CO BY UDĚLAL SATAN?
DORAZIL BY NA ZKOUŠKU BASÁKŮ. DNESKA PO ŠKOLE V G343
ZKOUŠKY BASÁKŮ
Soráč, že jdu pozdě. Fajn, že tady pořád jste.
- Žádnej problém. - Jo, vůbec žádnej problém.
Jo. Takže…
- Co umíš? - Začněte hrát, já se k vám přidám.
Cool.
- Jak daleko ses dostal v… - Jo. Už umím Metallicu a Judas Priest.
Právě sjíždím Slayer, ale mám trochu problém s…
Tak oukej. Zkusíme… Zkusíme song „For Whom the Bell Tolls“.
- Jo? Dáš to, Keve? - Jo, dobře.
Raz, dva, tři, čtyři. Raz, dva.
Jo. Oukej, bezvadný. Tak jo.
Pojďme…
To bylo cool. Zkusíme zahrát ten song, uvidíme, jak si sedneme jako kapela,
a pak zapracujeme na tom, jak budeme vystupovat.
Jasně. Cool.
Dva, tři, čtyři.
Já jen… Jsem trochu zmatenej, protože netuším, co jinýho mám dělat.
Kámo, můžeš hrát, nebo bejt na sračky, ale nemůžeš hrát na sračky. Nefunguje to.
Nepotřebujeme basáka, abychom porazili tyhle trotly. Budeme jenom dva.
Tak jo. Jako White Stripes.
Slabota. Ne, poslechni si tohle. Jsou to jenom dva týpci.
Takže bychom nemuseli dělit výhru ze Souboje na tři části.
Zvaž to.
VYLIŽ MI PRDEL, ČUBKO
- To je podlý. - To teda je.
Teď bych asi Hunterovi neměl říkat, že nechci být v kapele,
která zní, jako bychom mučili lidi. Musí zvážit jedinou dobrou možnost, co máme.
Ne, je to skvělá možnost. Je načase říct mocnýmu pravdu.
Máme tak dva týdny. Všechno se naučí za dva dny.
Není to nic osobního, Emily.
Jenom neodpovídáš představě, kterou se snažíme vytvářet.
Jak jsem řekl Kevinovi.
- Jde o to, že je holka? - Ne.
A co Joan Jettová? Copak neválí?
- Co The Runaways? - Její kapela.
- Co Lita Fordová? - Taky je v The Runaways.
A co třeba… Vezmi si takovou…
- Kevine. - Co ta…
- Kevine. - Ta s tím songem?
Kevine! Jsme metalová kapela. Nejsme indie metalová kapela
ani alt-metalová kapela ani nic podobnýho. Jsme metalová kapela.
A mít místo basáka cellistku by bylo naprosto teploušský.
- Všechno to musíš brát v souvislostech. - Teploušský?
Teploušský? Naše kapela se jmenuje Kostrošuk. Kostrošuk.
To jméno mělo udělat dojem na holky? V kapele Kostrošuk zemřeme jako panicové.
- Tím jsem nemyslel, že jsme… - Prosím tě. Jako by to nevěděla.
- Haló? - Ahoj. Tady je Kevin.
Ahoj.
Chtěl jsem se ti znovu omluvit za to,
jak byl Hunter neurvalej a…
- Za to, co říkal. - To nic.
Jsme na tom stejně.
Jsem panna.
Já vím, je to šok.
Ne, myslel jsem to, jak říkal, že violoncellistky by byly
- v metalový kapele teploušský. - Jasně. Promiň.
- To od něj bylo příšerný. - Možná má pravdu.
- Ne, nemá a… ty nejsi. - Nejsem co?
Bavíme se o teploušství, heavy metalu nebo o panictví?
Myslím, že o všem z toho. Zdá se, že spolu souvisejí.
- Ale ty jsi, viď? - Gay? Nemyslím.
- I když asi existuje určitý spektrum. - Panic.
Jo, rozhodně.
A chtěl bys…
Co?
Chtěl bys o to přijít?
Já…
Jo.
- A ty? - Víš, kde je Temple Solel?
Na Cleavy Street? Jo.
Sejdeme se za půl hodiny na parkovišti? A můžeš si sebou vzít věcičku na to?
Věcičku na tvou věcičku.
- Hej, mami, potřebuju auto. - Dobře.
Táta by se měl vrátit z obchodu někdy okolo osmý.
- Musíme zajet… - Potřebuju auto.
STEWARTOVY KVĚTINY PRO KAŽDOU PŘÍLEŽITOST
To mě…
Jo, já vím, já vím.
- Řekli jsme 18:15. Teď je osm. - Něco mi do toho přišlo.
Co? Co ti do toho přišlo?
- Nic. - Myslel jsem, že něco jo. Říkals něco.
Spletl jsem se. Nešlo o nic.
Dovedu si představit, že něco může být důležitějšího než zkouška.
Vlastně nedovedu. Ale rozhodně nechápu, jak může být důležitější nic, Kevine.
Ne, nic není důležitější. Nebo nic není nejdůležitější? Teda…
Nehraj si tady na komika. Potřebuju bubeníka. Skutečnýho bubeníka.
Metal je o odhodlání, Kevine. Je o oddanosti, obětech,
mučení těla a o těchhle sračkách. Je to vážná věc. A když to nebudeš brát vážně,
budeš mlít blbiny o cellistkách, budeš chodit pode a tohle nevyjde.
Nevyhrajeme Souboj kapel a do konce života budeš nula.
Čau.
Hej!
- Čau. - Kde ses naučil bubnovat?
Já nevím. Kamarád mi dal seznam songů, který se učím hrát.
- Ale nejsem skutečnej bubeník. - Děláš si ze mě prdel? To byla síla.
- Jo? - Máš chvilku?
KAPELA MOLLYCODDLE, SEZNAM PÍSNÍ
Jsou všechny stejný? Skoro stejnej rytmus po celou dobu?
- Jo. - Víceméně.
Prosím, Kevine. Slíbil jsem to ségře. Těší se, že tam budeme hrát.
Ale Raye pustí z léčebny až za měsíc. A nás už nebaví hrát se sjetým bubeníkem.
- Jo. - Blbec jeden.
Já bych moc rád, ale jak říkám, jsem v kapele s Hunterem.
A Souboj kapel je pro něj fakt důležitej.
- Hodně lidí je ve dvou kapelách. - Clapton asi v 60.
A slyšel jsem tě bubnovat. Naše písničky se naučíš za deset minut.
Souboj kapel teď neřeš. Jde jenom o svatbu mojí ségry.
- Popřemýšlím o tom. - Chápu tě.
Ale ta svatba je o tomhle víkendu, tak nepřemýšlej moc dlouho.
- Sakra. - Mrknul jsi.
- Mrdnul jsem. - Mrdnul jsi.
Tři z pěti?
Jsem si jistej, že umíš zírat líp než já.
To jsou tvoje léky?
Moje pilulky štěstí.
Nepotřebuješ další?
Lehni si na mě.
Ještě ne.
Jenom… budeme takhle ležet.
Líbí se mi to.
Cítím se pak… zmáčknutá.
- Když jsem tě poprvý viděl na hřišti… - Jo.
Bylo to příjemný házet věcma a ječet na lidi?
Ne.
Je příjemný na lidi nechtít házet věci a nechtít na ně ječet.
Jsi moje pilulka štěstí.
- Je to jenom svatba. - Musíš něco pochopit, Kevine.
Nezapadáme. Můžeš se snažit, jak chceš. Můžeš si sehnat přítelkyni,
- ale pořád tam nezapadneš. - Taky nikam nezapadá.
- Tak proč nemůžeme nikam nezapadat spolu? - Tohle teď fakt neřešíme. Ani nechci.
- Ale to, že jsi zrádce. - Chci to řešit.
Jsem zakládající člen Kostrošuku a Yoko odmítám.
- Řekl jsi „šuk“. - Kostrošuk jsme založili spolu.
- Dost! - Já ho založil víc. Píšu songy,
- kupuju věci, řídím náš FB… - FB je mi u řiti!
- Založil jsem Kostrošuk! Yoko ne! - Už žádnej šuk!
- Drž zobák! - Konec konverzace.
Ne, nemůžeš jen tak ukončit rozhovor. Takovou pravomoc nemáš.
Fajn, konec konverzace.
A takhle se plete svetr.
Výborně, Andreo. Slyšeli jste, jakou měla výslovnost a přednes?
Slyšeli jste ji i vzadu, že? A teď Hunter.
Smrt vše uzavře.
Ale ještě předtím, než konec nastane,
nějaké ušlechtilé dílo vykonáme.
Co s bohy zápasili, takové chce to muže.
Báseň „Odysseus“ od Tennysona. Možná ji znáte z literatury.
Tenhle proslov je o metalu.
Metal je o tom samým, co „Odysseus“
O zápasení s bohy.
O vydání se do neznáma. Lidi, co před 12 000 lety překročili Beringův průliv?
Metal. Ten chlápek, co udělal expedici Kon-Tiki?
Metal. Poutníci na lodi Mayflower…
by byli metal, nebejt těch keců o Ježíši. A co udělal Odysseus?
Přečtěte si Danteho. Dozvíte se to.
Odysseus dal dohromady partu těch největších drsňáků,
se kterýma odplul za Herkulovy sloupy a pak se utopil.
A byl staženej přímo do pekla.
Do osmýho kruhu. Co může bejt víc metalovýho?
Jenom devátej kruh.
Takže… Dosáhnout snů s ostatníma drsňáka,
jít kvůli nim až do pekla… To zní dost parádně, co?
Ale pro Odyssea to nebylo tak snadný.
Víte, měl…
Měl Penelope, paní Odysseovou, která ho držela pěkně na uzdě.
„Zůstaň doma. Buď král.
Choď dennodenně do práce.“
Těma debilitama promarnil desítky let svýho života.
- Huntere. - Nech toho.
Ale Odysseus se jednoho dne rozhodnul, že s ní skončí.
- Huntere, to stačí! - Bylo to nevyhnutelný.
Dřív nebo pozdějc musel metal v něm povstat
- a zničit všechno, co mu stálo v cestě! - Ty zkurvenej píčusi!
- Jseš šílená, do prdele! - Já tě kurva zabiju, ty mamrde!
Opovaž se ke mně znova přiblížit!
Tu kytaru ne!
To bylo nevhodné. Téměř neomluvitelné.
- Naprosto souhlasím. - Mluvím o vás.
- Prosím? - To jste se naučil z jednání
s debilními surovci jako je Skip Hoffman? Jak mučit lidi slabší, než jste vy sám?
Heleďte, mám s ní nějaký problémy a…
Vaše problémy s tou chudinkou jsou mi víte kde.
Napíšete přesně, co jste udělal. Pokud slečna Johnsonová potvrdí vaší verzi,
uvedu ji do vaší poznámky, kterou zašlu vašemu otci. Pokud ne, suspenduju vás.
SOUBOJ KAPEL
ČEKÁM NA TEBE PŘED TŘÍDOU
Tvůj kámoš je fakt debil.
Co to kurva?
Co to kurva děláš?
Bojíš se všech, ale nedáváš to najevo jako já. Radši se ke všem chováš, jako by byli
kus hovna a nutíš je tě nenávidět. Bezvadný. Nechají tě bejt a mě taky.
Oba jsme sami. Mise splněna.
- Ne. - Ne, sklapni.
Potřebuješ mě víc než já tebe.
Beze mě zmizí všechny tvoje stupidní fantazie.
Ale bez tebe bych mohl žít skutečnej život.
To… to nemůžeš. To nejde.
Jsme Kostrošuk.
Fajn. Tak si užij tu svou novou zasranou pošahanou přítelkyni a příšernou kapelu a…
A Rock of Ages!
- Je to moje chyba. - Může za to Hunter. Je to fakt kretén.
- Kdybych brala léky, takhle nevybouchnu. - Nebyla to tvoje chyba!
Ne, to ne…
Nejsem naštvanej.
Neudělala jsi nic špatně. Nic na tobě není špatně.
Jo, je. Mám moc nízkou koncentraci serotoninu ve svých synapsích.
Oukej, ale ostatní jsou mnohem horší.
- Máš právo se zlobit, hlavně na Huntera. - Proč jsem taková?
To ze mě nikdo jinej neudělal.
Hunter to ze mě neudělal. Moji rodiče mě mají moc rádi.
Snaží se, jak jen můžou.
- Není to jejich chyba. - Není to ničí chyba.
Ty nejsi…
chybou.
Možná s tebou je něco špatně, ale…
jsi dokonalá.
- Zlobíš se někdy? - Někdy.
- Chápu. - Někdy jsem taky smutnej.
- Víš proč? - Nevím.
Chovají se k tobě, jako bys byl neviditelnej.
Jako bys tam ani nebyl. Jako bys byl nic.
Ale ty jsi něco víc. Jsi lepší. Nejsi nic. Jsi něco.
- Jsi někdo. - Jsem Robbie.
To do prdele jseš.
Už si nenecháme srát na hlavu.
Sundej si ten kostým, Šášo Krusty.
Musíme si promluvit o týhle eseji „Co jsem dnes vyvedl“.
Soráč, na hraní si na rodiče už je trošku pozdě.
- Padej dovnitř! - Ojeď další sestřičku!
Krucifix.
- Tohle je soukromý pozemek. - Mám tam svýho bubeníka.
- Jdu dovnitř. - Ne, nejdeš. Koukej odsud vypadnout.
Kdo jsi, abys zastavil muže,
co bojuje s bohy?
- To bylo skvělý, brácho. Fakt dobrý. - Jo, byla to sranda.
Byls výbornej. Takhle jsme nikdy nezněli. Chci, abys věděl, kámo, jestli…
Jestli s náma chceš hrát v Souboji kapel, moc rádi tě vezmeme.
Nebo i jestli nechceš. Můžeme se spolu jenom kámošit. Všechno je v klídku.
Díky. Jo, obě ty nabídky možná využiju.
Respekt.
- Chceš jít za ostatníma? - Jo. Jenom to tady dodělám.
- Máš štěstí, že tě nežaluje. - Chci zpátky svoje věci.
Zbraně zabavené nezletilému při zatčení propadají ve prospěch města.
Tak tohle je poslední kapka. Ne, počkej. Ne. Tohle je poslední kapka.
Přímo tady.
KYTAROVÉ CENTRUM
Co chceš dělat?
WELLNESS CENTRUM BEZPEČNÁ CESTA
- Souboj kapel je tenhle pátek… - Pro tebe není!
- Pojďte. - Běžíme!
Hej!
Bubeníčku!
Já…
Nemám plavky.
- Kdykoli tě vidím, jseš ožralej. - Jo.
Zkusím si ty brýle.
Ty se mi líbí. Podobný brejle měl jednou Timothée Chalamet na Instáči.
- Dej mi své jméno se mi líbilo. - Je to tak roztomilý, viď?
V tom filmu je neskutečně sexy. Sestřenka ze Santa Barbary s ním stopéro mrdala.
Zase na mě zíráš.
Vždyť tě ani nevidím.
- A já ani neznám tvoje jméno. - Jsem Kevin.
Kendall.
Už mě vidíš?
Hej, čéče. To jako čekáš na návod?
Ale no tak. S Emily mají opravdový vztah. Postavený na důvěře a citové upřímnosti.
A tohle? Se mi snad zdáš. Co se tady skutečně děje?
Počkej, Tome Morello. Kendall je taky člověk. A Kevin se jí líbí.
Dává najevo své touhy. Na tom není vůbec nic špatnýho.
To možná není, ale Emily je fakt loajální. Zničí jí to.
- Taky jsme dřív byli divoký. - Je jen bubeník! Měl by dostat, co chce.
V tý vířivce dostane, co chce.
Před rokem jsem ani netušil, kdo jsou. Ale po láhvi šampáňa mají dobrý argumenty.
Hej!
Hej! Našel jsi někoho, kdo tě miluje. Miluješ ji taky?
Tak nebuď zmrd, Kevine.
Promiň. Musím jít.
Mám holku.
Dík, Robe Halforde z Judas Priest.
KYTAROVÉ CENTRUM
K lidem, co vás milují, se neotáčíte zády.
Koupím ti to.
- To nemusíš. - Ale já chci.
Tady to je.
Je poslední.
Tohle hledám celou věčnost.
- Rozhodně bys ho měl mít. - Co?
- To já ho našel. - Co? Naval.
Nebejt mě, ani bys Lamb of God neznal.
Hovado.
Musím odsud okamžitě zmizet. Mám jednu důležitou…
Děláme ti předběžný vyšetření, co?
Tak začneme. Jsem doktor Nix.
- Troy Nix? - Jo.
Ten Troy Nix?
Z kapely Killoton?
Jo, správně.
Chlape, vy jste byli bohové. Chodím na Glenwoodskou střední.
Jo, to vidím. Upřímnou soustrast.
- To jste teď doktor? - Jo.
Byl jsem alkoholik. Podobný místo mě zachránilo před pomalou sebevraždou.
Tak jsem si udělal titul z psychologie. Abych něco vrátil světu. Takový ty sračky.
- Co se stalo s kapelou Killoton? - Spoluhráči z kapely.
- Nezkoušeli, odmítali se naučit songy. - Proto jste se rozpadli?
To taky. Ale hlavně proto, že to byli naprostý kokoti.
Dělali věci jenom pro svůj vlastní prospěch.
Když budeš s někým nahrávat alba, jezdit na turné,
budeš s nima několik let trávit veškerej čas,
mělo by tě to s nima bavit, sakra. Jinak bude tvůj život stát za hovno.
Začneš pít, abys na to zapomněl, a než se naděješ…
Piješ?
- Ne. - Drogy? Tráva?
- Koks? - Ne.
- Perník? - Ne.
- Herák? - Ne.
- LSD? - Ne.
- Éčko? - Ne.
- Kouříš e-cíga? - Ne.
- Sebepoškozování? - Ne.
- Spíš moc? - Ne.
- Spíš moc málo? - Ne.
Sebevražedné sklony? Zničil jsi nějaký majetek?
- Nic, o čem by věděli. - Tak o co jde?
O zasranej metal, čéče.
Takový blbosti řeším furt. Pojď.
Vstávej. Jdeme.
- Hej, počkejte. Kam jdete? - Nic ti není, kámo.
- Zato tenhle hňup… - Čus.
Je na tom zle. Čeká nás hodně práce. Proto ti nemůžu dělat chůvu.
Jenom proto, že máš rád brutální hudbu. Doporučím, aby tě propustili.
Rada se bude řídit mým doporučením. Jako vždycky. Děsím je k smrti.
- Díky moc, chlape. - Žádnej problém.
- Do pondělí budeš venku. - Do pondělí? Proč do pondělí?
- O víkendu vyhodnocují doporučení. - Nemůžou to vyhodnocení provést dneska?
Ne, ani náhodou. Už jedou domů ve svým Jaguárovi a poslouchají Stinga. Proč?
Souboj kapel je zejtra a moje kapela má jistý vítězství.
Podívejte se na tohle.
Kostrošuk. Pěkný.
Zasranej Souboj kapel, hergot.
Je mi líto. Aspoň budeš o rok víc zkoušet.
Měj se, mrcho.
Ne. Díky, čéče.
Ahoj, Clayi. Jo, budeme předtím zkoušet?
Ne? Oukej. Ne, nemusíme. V pohodě.
Jo. Vidíme se v sedm v jídelně. Tak jo. Díky, Clayi.
- Tady Hunter. Nejsem tady. Smolík. - Hergot.
Kdo sakra volá na pevnou linku?
Prosím?
Čau, Kevine. Ne, Hunter tady teď není.
Cože?
Tak kde je?
Jako by mě tímhle prosil, abych se vrátil do kapely. Nepatří tam.
Možná patří. Rozhodně není v pořádku. Ke všem se chová jako blbec.
I k tobě. A to máš být jeho nejlepší kamarád.
Říkal jsi to sám, je to fakt kretén.
Nebýt tebe, nikdy bych nepochopil, jakej to je kretén.
Nebýt metalu, nikdy bych tě nepoznal. A na metal bych ani nepomyslel,
- nebýt Huntera. - Takže mu něco dlužíš?
Je to můj nejlepší kámoš. Musím ho odtamtud dostat.
Pojedeš tam se mnou?
Počkej, napřed mi řekneš, že ho mám nenávidět, a teď mu mám pomoct?
Vlastně bys pomohla mně, abych mu mohl pomoct.
- O nic nejde. - Ne, nemůžu! Ne po tom, co udělal.
Nemusíš. Nic se neděje. Myslím to vážně.
Dobře?
Dobře.
Musím jít.
WELLNESS CENTRUM BEZPEČNÁ CESTA
- Můžu vám pomoct? - Jo, to doufám.
Můj nejlepší kámoš má problémy. Je to…
- Rád si přičichne. - Benzín? Terpentýn, butan, propan?
Jo, to všechno. Všechno to míchá a jeho rodiče neví, co si počít.
- Chtěl jsem jim donést brožurku. - Jsi dobrý kamarád. Jsou přímo za tebou.
Počkej tady. Dojdu pro další.
Vy čtyři jste se znovu překonali. Rozhodně to tady vypadá jako večírek.
- Díky. - Díky.
Než nám řeknete, co si vyberete za dezert, řekněte nám…
Kde je ovladač?
Fajn, dámy. Jaký dezert si vyberete?
Vybíráme si…
- Ale no tak! - To jako vážně?
- Kevine. - Jdeme.
- Hele, musím ti říct, že mě to… - Řekneš mi to pak. Prosím. Jdeme.
Raye přece znáš. Je to bubeník z kapely Mollycoddle.
- Každopádně je to dobrej typan. - Vezmeme ho taky.
- Po Souboji kapel tě přivezeme zpátky. - V pohodě. Venku nemůžu dýlovat.
- Venku pro mě nic není. - Jak se dostaneme ven?
- Oukej. - Pojďte za mnou.
- Jděte ven, prosím. - Rychle.
- Neběhejte. - Pokračuj. Ven.
Ty!
A sakra.
Tohle trsátko je kurva k ničemu.
Je tenký, při vysoký rychlosti nedosáhneš čistý artikulace.
Tady.
Zkus tohle.
- Díky. - Tohle je tvoje auto?
- Jo. - Příšernej křáp.
Zasloužíš si lepšího nejlepšího kamaráda.
Jo, nejspíš, ale mám tebe.
Omlouvám se ti, Kevine.
Mně se neomlouvej.
Málem jsi mi rozbila lebku. A udělala mi fakt velkou díru do kytary.
Tvoje chování bylo násilný a nepředvídatelný.
Víc metal už bejt nemůžeš.
Přijmeš, prosím…
prosím mou omluvu? Pojď s náma rozbít pár zasranejch lebek na Souboj kapel.
Já… Nemůžu.
- Emily. - Nejsem připravená.
Bože.
DNES VEČER! SOUBOJ KAPEL
Mollycoddle, jste na řadě.
Kámo.
- Kámo? - Promiň.
Byli jste skvělí a rád bych si s váma zase zahrál, ale…
Můžu bejt jen v jedný kapele.
Váš bubeník.
Je na sračky?
Beru to, kámo. Všechno v cajku.
Čau, brácho. Chtěl jsem se omluvit za to, co se stalo na mý párty.
Jo a já se omlouvám za celou tu věc se svatbou.
- To bylo… - Divný.
Jo. A mrzí mě, co jsem řekl o vaší kapele. Jste dobrý.
V tom, co děláte. Tak ať vyhraje ta nejlepší kapela.
Takže hrajete jako duo?
- Jo, už to tak vypadá. - Jako White Stripes?
- Jo, jako White Stripes. - Pěkný.
Máš kliku, že ho máš.
Jo, to mám.
- Čus. Už nejsem suspendovanej, děvky. - Vítej zpátky.
Jdeme. V autě mám flašku Jack Daniel's.
Díky, Glenwoodská střední! Tahle škola je boží!
- Miluju vás! - Nix měl s tím trsátkem recht. Dám to.
- Tohle zmákneme. - Jo, ale jak to bude znít?
- Dole nebude nic, žádný akordy, riff… - Ne, bude to…
Bude to jako jazz. Tak trochu.
- Teď jsem připravená. - No ty vole.
Tak jdeme na to.
Raz, dva, tři……
- Kostrošuk! - Kostrošuk!
Ne. To není vhodné. Musí to zmizet.
Ne, to nejde. Je to namalovaný na bicích.
Takhle je použít nemůžete. Takže…
Hergot.
- Eli, potřebuju pomoc. - Jasně, Emily. Co potřebuješ?
Musím do učebny výtvarky.
Dámy a pánové, potlesk pro Kostrohluk!
KOSTROHLUK
Tohle je menší song o…
mučících strojích!
Matka neřeší moje krvácení,
tím vykrvácí moje snění.
Otče, otče, neslyšíš dětský volání…
Hele, není to Hunter Sylvester a Kevin Schlieb?
A jak že se jmenuje ta příšerná klarinetistka?
Mohl jsem s nima bejt v kapele.
Postavil jsem je pro všechny.
Stroje mučení.
Tohle je hrozný.
Stroje mučení.
Stroje mučení…
Kámo. Ne.
Jo, metal!
Ozubená kola bolesti skřípou.
Břitvu na použití připravujou.
Zatáhněte za páku, děrovačkou dostanu do čumáku.
Jako první s ní zničím korunu krále plesu, udělám z ní kýbl zkurvenýho hnusu.
Postavil jsem je fakt pro všechny.
Postavil jsem je pro všechny.
Stroje mučení.
Postavil jsem je pro všechny.
Do prdele! Kurva!
No ty vole.
Sakra.
- Zavolejte někdo sanitku! - Huntere, nekoukej se na svoji nohu, jo?
Mám znecitlivělý prsty. Musím s nima hýbat. No tak, vy sráči.
Tenhle zasranej smyčec je na sračky.
- Au, ty jo. - Promiň.
A je to lepší.
- Gratuluju. Bronzoví medailisté. - Stříbrní medailisté. Byli jsme druhý.
Jo a vypadá to, že jste virální.
KOSTROHLUK ZMRZAČENÝ V SOUBOJI KAPEL
No, aspoň mě nezatkli. Takže…
- Pokrok? - No, špatná publicita neexistuje, ne?
Tak fajn.
Mám rande. Jo, je to pediatrička.
Velký kozy. Přírodní. Není to klientka.
Nechápu, že jsme prohráli.
VÍTĚZ SOUBOJE KAPEL, MOLLYCODDLE
To nevadí. Je to cool. Jsou to bezva kluci. Lidi se vyjádřili. Chtějí tohle.
- Ne, seru na ně. - Seru na každýho z nich.
Koho si lidi budou pamatovat? Nás. To my jsme byli hlavní hvězdy.
- Byli jsme dobrý. - Byli jsme skvělí, kruci.
- Ten úvod sis fakt podala. - To teda jo. Hrála jsi jako Yo-Yo Ma.
- A tvoje sólo… - To bylo neskutečný. Ale co tenhle zmrd?
Nafackoval jim svým dvojitým kontrabasovým ptákem.
Jo. Přesně tak.
Víte co? Ať si svoje módní výstřelky užijou. Výstřelky odchází a přichází.
Ale my ne. My jsme tady navždycky. Teď to pro nás začíná. Lidi znají naše jméno.
Jsme Kostrohluk.
Kostrohluk!
Kurva, válíme!
Překlad titulků: Jakub Doležal