"VELKOMMEN TILBAGE IGEN, GUTTER... GODT AT SE JER ALLE..."
"JEG ER GLAD FOR, FAMILIEN ER SAMMEN IGEN...
"TIL SÆSON TRE."
Vi står i en unik situation i Star Wars-galaksen, -
- hvor vi er en del af noget større...
JON FAVREAU FORFATTER/PRODUCENT
- men vi skaber også vores egen historie om de her figurer.
Den første sæson af The Mandalorian handlede virkelig om -
RICK FAMUYIWA PRODUCENT/INSTRUKTØR
- de her enkle historier, der handlede om ugens dusør.
Jeg kan indlevere dig varm ...
... eller kold.
Begivenhederne i sæson to begyndte at falde sammen, -
- og for Jon og Dave begyndte de at springe rundt, -
- hvad angår retningen for sæson tre.
Vi introducerede en masse nye figurer, eller mange af dem er kendte, i sæson to.
Og de havde alle deres egen historie at følge.
Mørkesværdet. Det tilhører dig.
Hun kan ikke tage imod det.
Det skal vindes i kamp.
Ved at se, hvordan de interagerede, og hvad der foregik -
- i Star Wars-galaksen efter krigen, -
- var der visse ting, der begyndte at udspille sig på en naturlig måde.
At tage alt det arbejde, jeg havde gjort med mandalorianere -
- og føre det sammen med alt det arbejde, som Jon havde gjort med mandalorianere, -
- banede vej mellem de to ting.
Og undervejs mødte vi andre fantastiske historiefortællere, -
- såsom Rick Famuyiwa, der blev en del af holdet, -
- Noah Kloor, som blev en del af holdet -
- og gav dybde og dimension i alt, hvad vi laver.
Kathy Kennedy har siden, Dave og jeg blev bragt sammen -
- for at samarbejde på The Mandalorian i sæson ét, -
- hjulpet os med at finde mange store filmskabere at arbejde med.
Så nu er det ikke kun ét eller to menneskers vision om, -
- hvordan de mennesker finder sammen, vi er en hel gruppe.
Og vores galakse bliver større og mere righoldig end nogensinde.
Fortællingen handler ikke kun om velfortalte historier -
BRYCE DALLAS HOWARD INSTRUKTØR
- men også om at presse filmskabning som medie fremad.
Det er spændende. Og Jon forhøjer det niveau for hver sæson.
Det er en glæde at møde på arbejde og stille mig selv et spørgsmål, -
- som er blevet en del af mit mantra nu: "Hvad skal jeg lære i dag?"
Mellem Rick og Jon og Dave og Bryce, -
- og hvem der ellers arbejder den dag, -
- kan man lære noget af dem, og jeg stjæler det hele.
Det var så godt, at jeg ikke vil prøve igen.
Den grundlæggende ånd i den første sæson var ideen om de talentfulde instruktører -
- og deres synspunkter og vision, -
- mens det overordnede synspunkt stadig passer ind i, -
- hvordan Jon og Dave har set verden fra begyndelsen.
Og som sæsonerne er gået, er der kommet nye stemmer til.
"VI HAR ET PAR NYE INSTRUKTØRER PÅ VEJ." "VI HAVDE ET GODT NFL-DRAFT."
"VI HAR EN GOD KLASSE PÅ VEJ."
PETER RAMSEY INSTRUKTØR
Jeg har blandt andet instrueret Spider-Man: Into the Spider-Verse.
Jeg tror, de følte, at nogen, der har arbejdet med animation -
- og en baggrund i den slags præ-visualisering -
- i storyboards og mange af de animationsfaser, -
- kunne passe godt ind i den måde, processen her sker.
Dit blik skal hele vejen rundt, ikke blive der.
- Så tilbage til forsiden? - Ja. Så får vi en god profil.
Jeg har været Star Wars-fan, siden den første film kom ud.
Så muligheden for at være en del af serien føltes uvirkeligt.
Jeg redigerede min film Minari i 2019, og min klipper sagde:
"Du er nødt til at se Mandalorian." Og det blev min faste serie.
Jeg talte med mine agenter, og jeg sagde: "hvis jeg kan tale med Jon Favreau, -
- "vil jeg gerne hilse på ham og bede ham om et job."
Og se engang, de fik fat i Jon.
Han havde set min film. Han sagde, at han nød den.
Og vi havde en vidunderlig samtale.
Og jeg sagde dybest set, at jeg ville elske at være med.
Og han sagde: "Okay, bare kom."
Det blæste mig omkuld, jeg var så spændt.
Du roterer, som du nærmer dig planeten.
- Okay. - Så vi kan se det.
Okay. Smukt.
Da jeg blev ringet op om Mandalorian, sprang jeg ud i det.
Jeg havde selvfølgelig hørt om Volume.
Og det føltes som en chance for at prøve noget nyt.
Kan vi gøre noget, så det handler om Baby?
- Fedt. - Hvor ham her kommer flyvende mod os.
Min baggrund som filmfotograf påvirker mig absolut som instruktør.
Jeg tænker med mit hjerte, føler med mit hjerte, skyder med mit hjerte.
Vores valuta er empati og følelser.
Og det kan ses, om det er fysisk og teknisk gennem linsen, -
- eller arbejde med en skuespiller og få dem til at føle noget.
Imperiet satte sig for at straffe os.
At slette vores hukommelse.
Oplevelsen har virkelig været en øjenåbner.
For jeg har brugt det meste af to årtier -
- på at tro, at et jordbundent drama bogstaveligt talt skulle være jordbundent.
Og så at indse, takket være The Mandalorian, -
- at smider man hvad som helst, som man kan relatere til, -
- ind i en verden, så er det stadig jordbundent.
Og det er til at relatere til og emotionelt.
Der er en iboende udfordring i den her serie, -
- når det kommer til forhold, -
- fordi vores hovedperson er iført hjelm hele tiden.
Så meget af det, der udforskes tematisk, -
- har at gøre med intimitet, sårbarhed og den maske, som vi lægger over det.
At tillade en hjelm eller en maske at være en figurs ansigt, -
- er noget, jeg virkelig forbinder med den oprindelige trilogi.
Du tænker på Darth Vader.
Du tænker på droider, på C-3PO eller R2-D2.
Opfør dig ordentligt, ellers får vi bare ballade.
Jeg ville tage udfordringen op. Og Dave og jeg diskuterede det meget.
"Kan vi få en serie, hvor din hovedpersons ansigt er skjult?"
Ved at afbalancere den karakter med Grogu har du en splittet hovedrolle.
Hvilket er et meget menneskeligt, sårbart, empatisk, sjælfuldt lille barn, -
- og så har du denne karakter, der har levet livet og gjort mange ting...
Du kan kun forestille dig de udfordringer og eventyr, han har haft.
Det var kombinationen af de figurer, der blev hjertet og sjælen.
Og vi vidste at vi skulle arbejde os gennem den uundgåelige adskillelse.
Og den her sæson handlede om at samle dem igen.
En mandalorianer skal forstå kort og kunne finde rundt.
Så farer du aldrig vild.
Når vi starter sæson tre, står han overfor konsekvensen af den beslutning, -
- han tog i sæson to, hvor han tager hjelmen af for at hjælpe barnet.
Nå, ven. Det er tid til at gå. Du skal ikke være bange.
Det har konsekvenser.
Du har taget din hjelm af.
Hvad værre er, du gjorde det af egen fri vilje.
Du er ikke længere mandalorianer.
Og den udforskning, som det åbner i vores verden -
- for mange synspunkter om, hvad det vil sige af være mandalorianer.
Og hvad det betyder at være den mandalorianer.
Din kult opgav Mandalore længe før udrensningen.
Hvor var du da?
Bo er på mange måder også mandalorianeren i den her sæson.
Fordi den handler så meget om hendes historie og rejse, -
- og hendes indledende ideer -
- om at samle sit folk igen, -
- der gik galt, efter hun mistede Mørkesværdet.
Jeg vil slutte mig til jer.
Der er intet at slutte sig til.
Hvad med planen for at generobre Mandalore?
Da jeg kom tilbage uden Mørkesværdet, smeltede mine styrker væk.
Hun har fortjent sin rang i eventyr, som vi alle har set.
Hun er adelig, og hun har været en del af Death Watch.
Hun har eksisteret i mange forskellige sammenhænge.
Og hun er en figur, hvor der er plads til udvikling.
Ikke alle mandalorianere er dusørjægere. Nogle af os har et højere formål.
Hun tror på Mørkesværdet. Men det gør dig ikke til en god leder.
Hun skal ønske at være den leder, og hun skal tro på sig selv.
Hun var en karakter, der ikke havde afsluttet sin livsrejse, -
- hvor hun skulle lande i sin identitet. Det er rig mulighed for at fortælle.
Uden det sværd er hun en bedrager på tronen.
I den her sæson får vi virkelig oplevet -
- en fuld rejse og en fuld præstation, -
- hvor Katee bare kan vise, ikke kun sit utrolige talent, -
- men den viden og erfaring, som hun har, da hun har været figuren i over et årti.
Du lykkedes, hvor mange slog fejl.
Jeg har lært fra de bedste, inklusive dig.
Jeg ville ønske, jeg var god til andet end krig.
Da Dave kontaktede mig om at spille Bo-Katan i Klonkrigene, -
- var det bare at tage, hvad han havde skabt -
- og oversætte hans vision til sprog på skærmen.
Gå bare. Jeg tager mig af det her.
Da ideen at spille hende i live-action dukkede op, måtte jeg overveje det.
Fordi jeg havde absolut ingen idé om, -
- hvordan hun så ud uden for animation.
Så jeg var virkelig nødt til at lære figuren og oversætte den til bevægelse.
Den måde, hun brugte sin mund og gik og stod, virkelig starte det hele forfra.
Hvilket var svært. Sværere end jeg troede.
Jeg var en del af kongefamilien.
Jeg svor eden og blev overøst med gaver.
Men ritualerne var ikke andet end teater for undersåtterne.
De elskede at se prinsessen fremsige de mandalorianske læresætninger,
mens hendes far så stolt til.
Sikket rart cirkus.
Vi vidste ikke, hvordan sæson tre ville slutte, -
- men vi vidste, at vi måtte til Mandalore på et tidspunkt.
Vi vidste, at det bar derhen. Og vi vidste, at vi skulle begynde -
- at håndtere, hvad der var sket, og hvad vi havde lagt i kortene.
Og vi vidste også, -
- baseret på loren omkring reglerne og troen -
- blandt mandalorianerne med hjelmen, -
- at som forskellige grupper af mandalorianere kom sammen, -
- og da han afslørede sit ansigt, vidste vi, at vi ikke kunne state forfra.
Så beslutningen blev taget.
Hvad der var sandt for karakteren, var, at han måtte få en slags forløsning, -
- hvis han skulle genaccepteres i den kultur, som han holdt så kær.
Kodekset lærer os om frelse.
Frelse har ikke været muligt, siden vores hjemverden blev ødelagt.
Men hvad hvis Mandalores miner stadig eksisterer?
Mandalore var en interessant udfordring, da vi ikke har set en livefortolkning.
Dave Filoni skabte en hel del til den animerede serie.
Og vores job var at tage det og oversætte det til live-action.
George Lucas fik den idé, at planeten blev ødelagt.
Den er egentlig en ørken på overfladen.
Og indbyggerne i Mandalore lever i kunstige kupler med en frodig kultur.
Og det var svært i forhold til balance.
"Hvor meget ødelæggelse kontra æstetik skal vi bruge i Mandalore?"
Vi kiggede på atomprøvestedet Trinity, hvor eksplosionen var så varm, -
- at den smeltede sandet til et glaslignende materiale.
Og Jon sagde, at ideen var, at overfladen af Mandalore -
- havde gennemgået en række atomsprængninger, -
- at overfladen var smeltet sammen til et blankt, grønt trinitit-materiale.
Og vi gik langt for at udforske det, herunder at købe radioaktiv trinitit, -
- der skal håndteres med handsker på.
Og til sidst valgte vi en proces med en speciel resin, -
- der gav os noget, der lignede konceptkunsten og var holdbart.
Vi skulle have noget, der ville holde hele produktionen.
JASON MAHAKIAN MODELBYGGER
Jon og Dave elsker den gamle måde at lave film på. En masse modeller.
Andrew havde ringet og sagt: "Du skal modellere en hulekulisse."
Og så ville Phil Tippett samarbejde -
- og hente sit hold ind og skabe alle nuancerne indvendigt.
Hele landskabet.
Så jeg modellerede dybest set hele formen, og så gik Phil ind og gjorde det smukt.
En del af vores minder om Star Wars fra vores barndom skyldes Phils æstetik.
Om det var dejarik-skakbrættet med stopmotion-brikker eller rancoren, -
- Phil Tippett en af de oprindelige partnere med George Lucas, -
- og vi mente, at Phil ville være fantastisk at arbejde med omkring, -
- hvordan Mandalore ville se ud.
At skabe noget, der var både teknologi og mareridt.
Fordi minerne i Mandalore skulle se anderledes ud end noget andet.
Selvfølgelig var Phil Tippetts æstetik noget, vi kunne nyde godt af.
Vi bruger faktisk hans modeller til at lave fotogrammetri -
- og hjælpe med at opbygge det i Volume og til CGI.
Det er selvfølgelig et stort afsnit for fans at kunne se Mandalore -
- og kunne se ruinerne af en by.
Se dig om. Der er intet tilbage.
Et storslået samfund er nu kun et minde.
Folk går i samme fodspor igen og igen, og går dybere ned i underverdenen.
Og hvordan holder man den gradiensfølelse, så den føles anderledes og ny?
Går vi fra en gennemsigtig grøn til en dybere grøn?
Og hvordan føles det for Bo at se Mandalore for første gang -
- som nogen, der voksede op der og så det blive knust, -
- kontra mandalorianeren, der har sin fantasiversion af det, -
- men aldrig har sat sine ben der.
Og hvordan ser vi det forskelligt gennem deres øjne?
"Disse mine stammer fra Mandalores første alder.
"Ifølge gammel folklore var minerne engang en mythosaur-hule.
"Mandalore den store siges at have tæmmet det mytiske bæst.
"Det er fra disse legender, kraniet blev inspireret
"og blev vores planets symbol."
Mythosauren stammer fra en grafik, der fulgte med til Boba Fetts kostume.
Det var en grafik, der bare virkede behagelig da.
Det var et kranium af en slags væsen med stødtænder.
Og gennem årtierne har det udviklet sig til en specifik art.
Og der er tale om, at Mand'alor red på mythosaurerne, -
- og at det var en skabning, der havde udviklet sig på den planet.
Og når du taler om old-mandaloriansk historie, dukker det op.
Men det hele kom fra den ene motiv.
Og vi henviste til det i sæson ét, da han lærte at ride på blurrgen.
- Har du ikke en speeder, jeg kan leje? - Du er mandalorianer.
Dine forfædre red på de store mythosaurer.
Du kan vel betvinge dette unge føl.
Jeg elskede det, fordi det føltes ikonisk for en western.
Ridningen og tæmningen af den vilde mustang.
Det var sjovt at lege med der.
Men da vi kom dybere ind i at tage til Mandalore, -
- begynder du at sige: "Hvad kan vi bruge her?"
Og hvordan kunne vi inkorporere mange af de historier, der er blevet fortalt, -
- der ikke nødvendigvis er kanon, men stadig anerkende de kreative sind, -
- der har bidraget til Star Wars i løbet af årene?
Sange fra fordums tid beretter om mythosaurernes komme, -
- der bebudede en ny tid på Mandalore.
Desværre hører de myterne til.
Lokker du med noget på første spole, og du opnår det på sidste spole, -
- så er det virkelig tilfredsstillende, -
- at du har en forsinket tilfredsstillelse af noget, der betaler sig.
Med tv kan man gøre det over mange år. Det finder jeg yderst tilfredsstillende.
Mythosaur-øjeblikket for hende er et øjeblik med tro, -
- hvor hun ser noget, der burde være umuligt.
Og hun bliver bedt om at tro.
Hvis skabningen står op af vandet og viser sig, er det for indlysende.
Det skal være noget isoleret. Noget, som kun hun ser.
Hvor hun er nødt til at træffe et valg. Stoler du på dine øjne?
"Så jeg virkelig det? Hvordan er det muligt?"
- Så du noget i live? - I live? Såsom?
Ikke noget.
Vi er sociale, knytter os til hinanden og påvirkes af dem, vi omgås.
Og især dem, vi oplever udfordringer med og arbejder med.
Så hvad synes at være naivt for hende, er måske noget...
Det handler ikke om, at hun fortæller ham, hvordan tingene er på Mandalore, -
- men måske vil hans nye perspektiv påvirke, hvordan hun ser tingene.
Hvorfor er alle de ting, der ikke burde være mulige så mulige?
Hvorfor tror den her mandalorianer, Din Djarin, på alle de overtroiske ting, -
- som kun mandalorianske børn burde tro på?
Men mens hun ser ham tro på det, begynder verden omkring ham at ændre sig.
Og ændre sig til det bedre.
Så hun begynder at ændre sig, fordi det måske er nøglen.
Når man vælger at følge Mand'alors levned, vil du se mange ting.
Men det var ægte.
Det er vort levned.
I sæson tre havde vi udfordringen i syv særskilte miljøer.
To af dem var miljøer, vi har set før.
Et af de mest fascinerende var at besøge Coruscant igen.
- En billiard faste beboere. - Fantastisk.
De arbejder allesammen sammen for at skabe noget bedre.
Det får mig til at føle mig ubetydelig.
I mit afsnit, da vi overgik til Coruscant, tager vi hul på afsnittet i operahuset.
Det er det samme operahus, som du ser i Sith-fyrsternes hævn.
Så jeg gik tilbage og så på, hvordan det rum blev filmet i den originale film -
- og det visuelle sprog i den film og forsøgte at genskabe det en smule her.
I Sith-fyrsternes hævn går figuren op ad trappen.
Anakin løber op ad trappen. Og her går Pershing ned ad trappen.
Så vi forsøgte at sætte kameraet et lignende sted for at lade publikum se:
"Vi besøger nogle steder, som du måske har set tidligere."
Jeg er meget heldig.
Og vi er heldige at have dig, dr. Pershing.
Hvad synes du om byen? Forhåbentlig er du tilpas.
Ja, men alt er behageligt sammenlignet med Ydre ring.
Coruscant er et af de miljøer, der er så rige og har så meget historie.
Da jeg arbejdede med George Lucas og designede det i 1995, -
- designede vi faktisk det meste af planeten.
Og i prequel-filmene ser du kun en lille del af den.
Så der er mange designlag, der allerede er på plads, -
- og vi har aldrig haft muligheden for at udføre dem.
En af de virkelig sjove for mig var, -
- at Coruscant har det her meget unikke formsprog for deres speedere.
Lufttaxaer. Og vi havde set nogle af dem tilbage i prequel-filmene.
Jeg tænkte: "Ville det ikke være fedt at sikre designkontinuiteten -
- "og bringe de designs tilbage?" Det gjorde vi.
De er næsten helt ens, samme farvepalet.
Vi gjorde den bare til vores egen, speciallavede version til serien.
Se engang, så er vi her. Amnesty Housing.
Pas på trinnet, når du træder ud af fartøjet.
Da jeg fik jobbet, sagde både Jon og Dave, -
- at jeg burde finde på en genre, som jeg ville skabe afsnittet i.
Så mens jeg læste manuskriptet, tænkte jeg straks på Hitchcock.
Er du sikker på, vi er alene?
Jeps.
Skibene er inoperative. Ingen grund til at bevogte dem.
Hele sekvensen, som vi filmede i toget, forsøgte vi at filme i en Hitchcock-stil.
Vi indarbejdede en masse looks, -
- og de typer spænding, som han bruger i sit visuelle sprog.
Meget af serien sker, mens alle er iført hjelme.
Men Omid og Katy måtte bære afsnittet gennem deres præstationer og looks, -
- gennem deres subtile reaktioner på forskellige ting. De var fænomenale.
Tag dig sammen, doktor.
- Du er bedre til det her, end jeg er. - Du skal nok lære det.
Vi laver ikke typisk tv.
I hele min karriere har jeg været involveret i at lave tv.
Det her er et andet væsen. Det er så meget større.
Det er så meget bredere. Så meget mere komplekst.
Jeg var ikke velbevandret i Star Wars-lore.
Men materialet var så forbandet godt. Fire år senere er vi stadig i gang.
Det er jeres yndlingsinstruktør.
- Ja! - Ja!
Ja, Carl! Du må ikke sige det, jeg siger det.
Velkommen tilbage til 304.
Carl havde en stor opgave denne sæson. Et afsnit med en masse bevægelige dele.
Vi har børn, der bliver taget af store fugle -
- og tonsvis af mandalorianere og store kampscener.
Og klatring. Der var virkelig alt i hans afsnit.
Det er fascinerende, at den mandalorianske kultur -
- er noget, som vi dybest set henviser til hele afsnittet.
Og i det afsnit, jeg var heldig nok til at instruere, -
- åbner vi med en stor træningssekvens.
Og vi får en chance for at se, hvordan man introduceres til kulturen -
- med de forskellige evner, det kræver. Og babyen spiller en stor rolle der.
Klar.
Begynd!
Tre point. Vinder!
Det, der er din histories målestok, er, hvor kreativ du kan være.
Vi prøver at give publikum noget, de aldrig har set før.
I sæson ét vil Jon lave en baby-Yoda.
Jeg tænker: "Hvorfor skulle vi gøre det? Det lyder ikke som en god idé."
Men du sætter den første frygt til side, og du siger: "Okay, lad os undersøge det."
Og jeg sagde: "Jon, hvis du skal gøre det, er jeg med dig.
"For jeg ved, at Yoda er en af Georges yndlingsfigurer, det må vi ikke ødelægge."
Men jeg kendte også Jon som filmskaber. Og jeg ved, at han har et godt hjerte -
- og en stor følsomhed for at fortælle betydningsfulde historier.
Og måske kunne det lille barn blive noget særligt.
Men vi troede ikke, det ville være en marionet. Vi troede, det ville være CG.
John kom fra Løvernes konge og Junglebogen, -
- hvor CG'en praktisk talt er uovertruffen i realisme.
Og her har vi Werner Herzog, der siger: "Nej, tro på dukken."
Og det gjorde verden.
Jeg vil gerne se barnet.
- Det sover. - Vi skal nok være stille.
Grogu-marionetten bliver bedre hvert eneste år.
Og Legacy-kunstnerne roder altid med den og finder måder, -
- at lade marionetten gøre så meget som muligt rent praktisk.
Undervurder ikke, hvor vigtig hans fortolkning af øjeblikket er.
- Okay. - Fordi han er alles grundsten.
Vi arbejder bedst ved at behandle marionetten som en skuespiller.
De fortæller den, hvad den skal gøre, og vi hører det.
Og vi reagerer på, hvad instruktøren ønsker.
"LAD OS SPILLE KRAFTEN LIDT LÆNGERE FØR KASTET..."
"...OG LAD OS FÅ ET SLAG, FØR HÅNDEN KOMMER OP."
Der er en usagt kemi i det her, hvor vi...
Bare at lære ham at kende og se figuren udvikle sig, -
- han har sin egen personlighed, som vi alle forstår.
Nej. Grogu.
Og tak.
Hvordan Jon integrerer Grogu i det her historier -
- og fortæller historier fra Grogus synspunkt, er så smukt.
Det er bare smukt. Det er det eneste ord for det.
Det er Smedjen. Smedjen kan afsløre svagheder.
Vi vidste, der var flere historier, -
- for vi har fortalt flashbacks om, hvad der skete med Grogu.
Og hvordan Grogu undslap Jedi-templet.
Vi har vist små glimt af hans minder. Senest i The Book of Boba Fett.
Så vi ville fortsætte den historie i små kapitler.
Vi måtte finde ud af det næste kapitel. "Hvad ville der sandsynligvis være sket?"
Få barnet til Kelleran! Afsted!
Det var klart, at Grogu skulle have en slags frelser, -
- der kom før Mando, og at den ville være en Jedi.
Og så bliver det vigtigt at sige: "Nå, hvem er det?"
Og for mig er det altid rart, når det er nogen "i familien" her på Lucasfilm.
En person, der har været repræsenteret Star Wars, -
- interageret med fans, båret fanen.
Og Ahmed Best har været så vigtig en del af vores Star Wars-historie.
Bare rolig, knægt. Alt skal nok gå.
Jeg kommer ind og ser, at det er babyen, skal jeg så sænke det?
Ja, fordi du ikke længere er på vagt.
- Ja. - Okay?
Du løfter det, når du tager det andet.
-Og så skal du tage dig af tingene. -Forstået.
Han voksede op som en del af det. Gennem alle de forskellige epoker.
Hej, Jon! Vi har ikke set hinanden, siden jeg var 16 år på prequelsne.
For jeg var der også under prequelsne.
Og han er også kampsportstrænet.
Han introducerede figuren Kelleran Beq, en Jedi, i Star Wars.
Og det kunne indebære en fed mulighed for at indarbejde ham i The Mandalorian.
- Det har ikke slået mig endnu. - Ja.
Jeg ventede aldrig at komme tilbage.
Især sådan her. Så det er vanvittigt.
Bare rolig. Vi skal møde nogle venner. Hold fast, det bliver en ujævn landing.
Da jeg skrev figuren Smeden i det første afsnit af The Mandalorian, -
- prøvede vi at udfylde, hvad den mandalorianske historie var.
Og vi tog beslutningen tidligt, at den her figur var shamanistisk.
Indsamlet under Den Store Udrensning.
Godt, det atter er i stammens besiddelse.
Der kom en audition, som min agent sagde, -
- sikkert var noget med Star Wars.
Jeg vidste, at denne karakter var lederen af en gruppe mennesker i skjul.
Og det sagde, at hun var zen-lignende. Og det var mit holdepunkt.
Det kan jeg huske i auditionen.
Og jeg skulle sige: "Det er vort levned", og jeg anede selvfølgelig intet.
Det er vort levned.
Jon sagde, at især for hende -
- gik de virkelig tilbage til en masse Kurosawa-film og Den sidste samurai.
Og bare den majestæt og den stilhed, den kongelighed. Og det hjalp så meget.
Emily har gjort et virkelig vidunderligt stykke arbejde -
- i at hjælpe med at puste liv i den her figur og gøre den menneskelig.
Oveni masken og arketypen.
Vores folk har forladt levnedet, og nogle få er ikke nok.
Vi må følge det sammen.
Der er en masse baghistorie og mange bevægelige dele i sagaen, der ser ud, -
- som om de begynder at give pote i den her sæson.
Mange af jer kender ikke til Greef Karga.
Og dem der gør, sloges mod ham, da I reddede mig -
fra hans baghold for mange cyklusser siden på Nevarro.
Siden da har han ombestemt sig -
- og har risikeret livet for at redde mit og barnet i min varetægt.
Mit afsnit handler om Greef Karga og Nevarro.
Jeg forlader ikke min by. Vi må have folket i sikkerhed.
Greef Karga er i den periode bureaukrat, men han kan passe på sig selv.
Og der træder til, når det er nødvendigt.
Forveksl ikke min gæstfrihed med svaghed.
Er det, hvad du kalder at skyde min styrmand ned med koldt blod?
Da han sænkede paraderne på din planet.
Han skød først.
Jeg føler, at afsnittet berører nogle få forskellige genrer.
Vores pirater ledet af Gorian Shard er helt sikkert de klassiske sørøvere.
Helt ned til garderobedetaljer. Det morede vi os meget med.
Men når actionen kommer i gang, og belejringen er startet, -
- kommer mandalorianerne Nevarros befolkning til hjælp.
Og det bliver til et slag, der virker som noget fra Saving Private Ryan.
Det bliver virkelig en fuld kampsekvens.
Der er eksplosioner, håndholdte kameraer, alle kendetegnene fra slagmark-action.
Du forelsker sig i et storyboard, og det får vi aldrig.
- Tre mennesker i luften samtidig. - Med ildkuglen.
Du får den største kompliment, det ligner CGI.
Det har været sjovt at lege med tingene, -
- med jetpacks og de våben, vi har fået og alle Star Wars-reglerne.
Vi fik helt sikkert lov til at lege med flere sjove ideer.
Denne sæson er der mange flere mandalorianere.
Vi har af og til haft over 30 stuntfolk i gang samtidig.
Og at skulle se det hele og sørge for, at alle optræder med same intensitet, -
- det er nok det sværeste. Bare på grund af antallet og omfanget.
Du får lidt ildstøtte, når han kommer.
Du kan komme op, og Joe kommer forbi dig. Men når hun ikke skyder, se.
Du kan komme herover og bare komme efter hende sådan.
Du kommer ind i det her. Bare du er foran, du skal lede angrebet.
Våben er iboende for den mandalorianske kultur.
Så jeg synes, det er sjovt at udforske.
En af udfordringerne for os denne sæson var antallet af mandalorianske våben.
Vi bruger stadig de samme metoder som i sæson ét.
Normalt starter vi med konceptkunsten.
Vi viser illustrationer til Jon og Dave og Rick og Doug.
Får alt godkendt. Og så begynder vi at bygge.
Det er de noter, vi lavede til Mandos nye blaster, som han får.
Vi forlængede løbet, som du bad om. Fire centimeter længere. Skiftede greb -
- og tilbage til det originale greb, hvor toppen er i centrum.
Det føltes stadig som Imperiet. Fed pistol til Mando.
Mandos blaster er ikonisk. Jeg elsker den. Vi har haft den i tre sæsoner.
Og det er en stor ændring at gå til en ny blaster til Mando.
Men jeg synes, det fungerer rigtig godt.
Star Wars har altid været blandingen af teknologi -
- med den rigtige mængde af rent håndværk.
Hvilket jeg synes, er spændende ved den verden.
Så jeg nørder også ud over den seneste rekvisit, jeg kan arbejde med.
Eller droid, der er ved at blive bygget.
Eller et kostume, og hvordan det flyder. Og hvordan det føles brugt, -
- som alt andet, vi laver på Volume.
Kan I tage jeres hjelme på for os?
At skabe 60 nye mandalorianere fra de tre forskellige stammer var fantastisk.
Vi kunne lave et overlever-look. Vi lavede det oprindelige, hemmelige look.
Og så kunne vi udforske Bo-Katan-gruppen. Vel tidligere Death Watch eller Nite Owls.
Vi kaldte dem marinesoldaterne. Det var påvirket af animationen.
Jeg designede den her hjelm på en flyvetur en dag.
- Hold kæft. Virkelig? - På en serviet, og...
Bo-Katan skulle have en speciel udskæring. Den er baseret på en ugle.
- Det er næbbet og øjnene. - Fedt.
Det var sjovt at skabe hvert kunstværk.
Selvom de dybest set alle er ens klædt, men at kunne skelne dem fra hinanden.
Hvad vi gjorde, var at skabe en slags samlebånd ved skabelsen af rustningen.
Men derefter fandt vi unikke måder, især med overleverne, -
- at udskifte stumper af rustningen -
- med ting fra planeter, der måske havde været en apokalypse på.
Træ og læder og pels, alt hvad du kunne sammensætte for at beskytte dig.
Men fordi du har mandalorianernes religion, -
- finder den en måde at modellere det efter traditionelle former.
- B2-kampdroid. - Fedt.
Hver enkelt mandalorianer fortæller en historie. Det siger jeg altid.
Jeg vil vide historien bag de valg, vi træffer for hver revne, hver søm.
Mary, min kostumier, bliver frustreret, fordi jeg snakker om forberedelserne.
Jeg lader hende ikke give mig handskerne på. Det er noget, jeg gør.
Det er som at binde mine sko før en basketballkamp.
Det er en del af min proces.
Det er vort levned.
De første gange jeg havde rustningen på, -
- måtte jeg forlade mig på, hvordan jeg vidste, den så ud, da den føltes akavet.
Og det er sjovt nu, jeg møder så mange af medlemmerne af 501st -
- eller Mando Mercs eller Rebel Legion, der altid laver cosplay.
De giver allesammen et nik og siger: "Jeps, jeps."
Vi begynder alle som råt malm.
Vi raffinerer os selv gennem prøvelser og modgang.
At spille skuespil i en dragt er meget anderledes end med ansigtet.
Du skal virkelig være bevidst om, hvad en hovedbevægelse siger.
Hver hældning, hver lille ting var så stor på kameraet.
Så måtte vi være utroligt specifikke i, hvad vi lavede.
Det var en vidunderlig tid til at eksperimentere.
Bo-Katan Kryze tager ud for at hente andre eksilramte mandalorianere,
så vi kan slå os sammen igen.
Det er min fjerde sæson med The Mandalorian-familien.
Meget af afsnittet er introduktionen af en ny planet.
Introduktionen af en ny rollebesætning af figurer, som vi aldrig har set før.
Du vil altid være velkommen i vores kuppelparadis.
Jeg læste manus og sagde: "Okay, hvad tænker du med casting?"
Og John sagde: "Vi har allerede tre nye, vigtige medlemmer.
"Jack Black, Lizzo og Christopher Lloyd." Jeg sagde: "Ja, okay."
Bombardier. Jon Favreau hævder, at han skrev den her rolle for mig.
Det tror jeg, han gjorde.
Jeg elsker navnet Bombardier. Jeg tænker gerne, at jeg er sej.
At jeg faktisk kunne gebærde mig i kamp. Det er der ikke tale om.
I manus står der bare, at jeg plejede at være...
-Ja, den passer. -...facilitetsplanlæningsofficer.
- Er Bombardier danser? - Det tror jeg.
Han hedder Bombardier. Der er "bombe" i navnet.
Hvordan kan han kun være facilitetsplanlægger?
Han har en blaster. Du kan bare ikke se den.
Hvad der er så sjovt, er, at Lizzo og Jack -
- har været meget offentlige om deres støtte til Star Wars -
- og serien og figurerne.
- Åh, gud! - Fantastisk, ikke?
Ja, jeg har min Groguhat på. Jeg er en stor fan.
Deres entusiasme var absolut smitsom.
Hvem vil ikke feste med Bombardier? Alle vil feste med Bombardier.
Jeg må lige hurtigt researche al dans, -
- der nogensinde har fundet sted i nogen Star Wars-film eller serie.
For jeg føler bestemt, at jeg skal kunne de moves.
"JEG TROR, DET VAR DIG, BARE IFØRT BADEDRAGT."
"JA"
"MENS DU SPILLEDE MANDALORIAN-TEMAET." "JA!"
"JA, JEG ROCKEDE I MANDALORIAN OG SANG SANGEN... JA."
"MEN JEG HAVDE BOBA FETT-HJELMEN, MENS JEG SANG KENDINGSMELODIEN."
"ELSKER DEN MELODI."
Bare en lille smag bag kulisserne!
Mit job med Jack og Lizzo var at undgå at krakelere.
For ingen optagelser er de samme.
Og mit mål var bare ikke at gå i vejen.
Hvem vil udfordre mesteren?
De gav så meget energi og entusiasme -
- og lidenskab i samtlige øjeblikke.
Paraqaats måner.
Paraqaats måner, det er et hit.
Det minder os endnu en gang om, at "Gud, vi laver Star Wars. Vildt, ikke?"
Hvis I vil være færdige til tiden, så få den her baby væk.
Et Quadro-blast! Jeg har aldrig set mage!
Plazir er en idealiseret fremtidsby.
De udnytter robotter som del af deres arbejdskraft.
Borgerne stemte imod en afbrydelse af droid-tjenester.
De kan ikke leve uden.
Vi tænkte: "Ville det ikke være fedt med en cantina, men for droider?"
Kan jeg hjælpe jer?
Det kommer an på. Er det her The Resistor?
Det er det.
Det blev et af de mest sjove set for mig, fordi når man kigger rundt i lokalet, -
- ser man droider fra alle vores film fra alle de forskellige epoker.
Allesammen i det her ene miljø.
Det er Star Wars-droidernes greatest hits. Og det var så sjovt.
Og virkelig kompliceret.
- Det ligner, at han rækker langemand op. - Brune droid, ned med venstre arm, tak.
En vigtig ting at skildre for droider, -
- er, at de fleste af dem er praktiske.
At de er der og bliver styret af mennesker.
Det var vist flest droider i én scene, måske tager jeg fejl. I en Star-Wars.
Inklusive inde i sandcrawleren.
- Så fedt. - Ja, 20 dukkeførere.
Der kravlede rundt...
- De fleste styrede to. - Ja.
Alle styrede mindst to dukker, måske tre.
Man starter med de her, og som kameraet kommer forbi, -
- hopper du over til to andre længere fremme.
- Ja. Det var sjovt. - Ja.
- Det ser så godt ud. - Team Legacy!
Mange tak.
Bryces afsnit er meget lettere end nogle af sæsonens andre afsnit.
Men hun har også opgaven med den enorme tyngde til slut.
Hvilket er, hvor Bo-Katan prøver at få sit folk tilbage.
Og overbeviser dem om at følge hende igen.
Jeg vil gøre krav på min flåde igen.
Det er ikke din længere, vel?
Så udfordrer jeg dig, kriger mod kriger.
Og det er en episk kamp mellem Bo-Katan og Axe Woves, spillet af Simon.
Giver du op?
I den første sæson, han var med i, -
- mit afsnit, skulle Axe Woves dø.
Og jeg må sige, at Simon er vidunderlig.
En del af grunden til, at vi beholdt ham, er, at han er så god.
Jeg anede ikke, at jeg ville være tilbage.
Og ikke kun er jeg tilbage, men i den her historie. Det blæser mig omkuld.
Du bliver aldrig vores folks sande leder.
Du vil ikke engang tage Mørkesværdet fra ham.
Det er ham, du skulle udfordre.
Der er udgydt nok mandaloriansk blod vores egen hånd.
Mandalorianernes tro er, -
- at den, der besidder Mørkesværdet, hersker over Mandalore.
Og man kan ikke tage imod det som gave. Det skal vindes i kamp.
Og alle dem, der har set Klonkrigene og Rebels, -
- ved, at Bo-Katan accepterede det engang.
Og hun mener, at det øjeblik førte til De tusind tårers nat.
Hvilket var ødelæggelsen af planeten og folket.
Bo-Katan er et eksempel til advarsel.
Hun gjorde krav på herredømmet over Mandalore -
- baseret på sin afstamning og det sværd, du nu besidder.
Jeg tror, folk forventede Mando. Han havde sværdet, han vil tage tronen.
Han vil gå fra en omrejsende dusørjæger til en slags Aragorn.
Og man følte: "Det er der, vi er på vej hen."
Men ser man på ledetrådene, vil man faktisk, forhåbentlig, -
- nå den samme konklusion som os, for første gang han bruger Mørkesværdet, -
- er det tungt for ham. Selv Smeden siger det.
Mærk det. Du er for svag til at bekæmpe Mørkesværdet.
Det vil vinde, hvis du bekæmper det. Du kan ikke betvinge det med din styrke.
Men Bo-Katan får fat i Mørkesværdet, mens Din Djarin er fanget, -
- og hun bruger det som en kåre.
Hun higede efter Mørkesværdet, -
- men hun afleverer det uden tøven, før han vågner. Efter hun vækker ham.
Så hvad mange måske forventede, var en kamp mellem dem, -
- ender med, at de begge to gør noget helt andet og samarbejder.
Og i sidste ender finder alle de mandalorianske grupper sammen.
Mandalorianere.
Det er tid til at tage vores hjemvenden tilbage.
Jeg skal bruge frivillige fra begge stammer.
De har brug for hinanden.
Og vi lærer hele tiden, at vi har brug for andres hjælp i livet.
Så det er derfor, de ting er stærke og til at relatere til.
For Mandalore!
I Star Wars vil man have følelsen af håb, -
- eventyr og opløftende positivitet.
Det er et tegn på, at den næste alder er kommet.
Vi har brug for en række historier og oplevelser i Star Wars, -
- der går fra søde og sjove til alvorlige og mørke.
I de gamle film vidste man, at når Darth Vader dukkede op, var det alvor.
Men man vidste, at det var sjovt, når man ser jawaer og ewokker.
Det var lidt mere muntert.
Men du vidste også, at de muntre ting, der virkede sjove og simple, gav pote.
De var måske vigtige.
De mindste og mest ubetydelige liv kan af og til gøre de største ting.
Hvis du vil se Baby Yoda gå rundt -
- i en metaldragt som Ripley i Aliens, har vi det.
Ja. Ja. Ja.
Jeg syntes, det var virkelig sjov idé.
Jeg prøver aldrig at miste kontakten med mit indre barn, der så Star Wars.
Og tænke: "Det ville jeg have elsket."
Sådan, Grogu! Sådan.
BABY OM BORD
Jeg styrede faktisk IG, så den var spænd fast på mine skuldre.
Og de styrede babyen indeni den.
Rick Galinson byggede IG. Fantastisk kunstværk i sig selv.
Inde i hulrummet, hvor Grogu bor, -
- har han to kontrolstationer, der får ham til at gå rundt.
Og når Grogu bevæger sig, får de to figuren til at gå.
Den bevæger Grogu. De er motoriserede, og vi har en kopi af chassis-området, -
- de er en kontrolstation, og når vi flytter disse pinde sådan her, -
- følger dem her trop.
Og det ser ud, som om han styrer figuren og ikke omvendt.
Da det kom på settet, vidste vi, at der foregik noget særligt.
Indsatsen er stor, folk kommer til skade, og det er et slag.
Men her er det her barn, baby-Yoda, Grogu, der...
Han er om ikke andet fyldt med hjerte og medfølelse.
Og han vil redde og beskytte. Det er det, han vil.
Han beskytter mandalorianeren, der ikke lader til at have brug for det.
Grogu, du skal være tapper for mig, ikke?
Vi kan ikke flygte for evigt.
Hvis vi ikke stopper Moff Gideon, ender det her aldrig.
Med alle store skurke er der en syndig mængde sympati, -
- som vi som publikum har for de figurer.
Og selvom vi måske afskyr deres handling eller motivation, -
- har der altid været en vis karisma.
Fra Vader og fremad har der været en tiltrækning, -
- og jeg tror, at Giancarlo har fået det tilbage i Moff Gideon.
Takket være din planets rige ressourcer
har jeg konstrueret den næste generations dragt af beskar-panser.
Det mest imponerende er, at jeg har den på.
Giancarlo er historiefortæller. Og han tænker tingene igennem.
Han overvejer det og investerer så.
Når du arbejder med sådan en skuespiller, arbejder du virkelig med en partner.
De hjælper dig og stiller de rigtige spørgsmål. Det er et samarbejde.
Jeg gjorde det en gang, hvilket jeg elsker. Men så én gang...
Faktisk, forfra. For at generobre deres hjemverden Mandalore.
Og det kan jeg også lide.
- Ja. - Så vi spiller det.
En del af, hvad Mandos succes er, at vi taler om mytologi og heltens rejse.
Selv Moffs rejse som krigsherre, -
- som vogter af galaksen med ambitioner, -
- selv hans rejse er heltens rejse. Fordi han søger noget, han ikke har.
Hans første replik i sæsonen er: "Du har noget, jeg vil have."
Det er stærke sager.
Der har været så mange følgevirkninger af Imperiets fald.
Og Giancarlos figur -
- var en påmindelse om Imperiets fortid.
Længe leve Imperiet!
Men på mange måder handler han også frit og har sine egne ideer.
Moff Gideon lader til at have fokuseret lidt mere på materialet.
Han havde Mørkesværdet, der gjorde han stærkere.
Han laver sin nye Dark Trooper-dragt.
Hvad mangler der, som han vil samle? Det er Kraften, der mangler.
Han vil have den slags magt, som jeg mente, ville fuldende det.
I var et talentfuldt folk, men jeres tid er forbi.
Men som I kan se, vil Mandalore leve videre i mig.
En af vores vidunderlige udfodringer for Mandalore er, -
- at vi ville antyde en skjult base, hvor Moff Gideon foretager eksperimenter.
Og vi tænkte: "Hvad skal det miljø være?" Fordi planeten er blevet ødelagt.
Vi tænkte, at der måske var de her naturlige huler, -
- hvor Imperiet ville komme og modificere noget af arkitekturen.
Men tilføje Imperiets æstetik.
Vi ville have TIE Interceptors, der skulle være hvide.
Og så tænkte vi: "I stedet for at de bare står på asfalten i hangarerne, -
- skal vi så ikke hænge dem op ligesom flagermus?"
Det var alle de små, følelsesmæssige spor, vi altid prøver at forstærke.
"Det er under jorden, det er Imperiet, men vi ser det i en ny kontekst."
Så hele miljøet er nu midtpunktet for det kæmpe slag i slutningen.
Vi er i vores sidste kamp mellem Moff og Bo, -
- som bliver til den sidste kamp mellem Mando, barnet og Bo og Moff Gideon.
Hvilket vi har ledt op til. Så lad os gøre det godt denne uge.
Og more os med det. Så vi er i gang med øvetimen. Og værsgo.
Ricks afsnit, afsnit otte, indeholder en masse action.
Det er svært, men jeg elsker udfordringen.
Den var sgu ret god.
Lateef er en af de bedste stuntmænd, jeg nogensinde har arbejdet med. Så god.
I den her sæson havde vi faktisk mulighed for nogle stunts -
- og nogle kampe sammen, og jeg elskede hvert et øjeblik.
Min største kamp med Katee er at sige nej til hende.
For hun vil alt. Hvilket jeg elsker.
Der var et øjeblik, hvor de sagde:
"Okay, og så glider du hen over gulvet, trækker dit skjold og beskytter Mando.
Men du rejser dig straks og skyder videre. Gnisterne flyver rundt.
"Men gør ikke det, Katee, det gør vi med Joanna."
Og jeg sagde: "Jeg skal bare glide på knæene, ikke?
"Løb, glid, skjold op, pistoler, fortsæt, ikke?"
Han sagde: "Ja." Jeg sagde: "Okay, cool."
Så jeg gjorde det bare.
Du kunne høre JJ, vores stuntkoordinator, skrige i slutningen af det.
Han skreg ad mig, som om jeg var hans barn, -
- der havde gjort noget, som han havde forbudt mig.
Men som han også var lidt stolt af. Det var sådan: "Katee!
"Det var fedt." Det var så godt. Og jeg var så stolt.
Aflever Mørkesværdet, så får du en krigerdød.
Jeg ved, at antydningen var, at en dag ville Moff Gideon møde sit endeligt.
Og det var slet ikke et problem for mig. Det er bare hvornår og hvordan, -
- og hvor håndgribeligt det er for publikum at se, hvad der kan ske.
Jeg elsker den her franchise, fordi det aldrig er defineret, hvad der sker.
Selv for Luke Skywalker. Når han ryger over kanten, er han over kanten.
Du ser ikke den brutale undergang eller død.
Og der er altid en mulighed, at det er muligt at stige op af asken.
Ser man på mandalorianeren, starter han som et ensomt individ.
I selve beskrivelsen er han den ensomme skytte.
At opbygge ham som en figur, der ikke kun accepterer familie -
- og har Grogu som en slags søn, -
- men byder andre velkommen i familien og mægler mellem tro grupper -
- for at samle dem, det er en forandring for ham.
Din Djarin er mandalorianer, men han er ikke derfra.
Han er blevet én på grund af sit liv, sine værdier og sine møder.
Og dem, der har reddet ham.
Og Grogu er i denne familie, ikke fordi det er hans biologiske far, -
- men fordi de opfylder de roller i hinandens liv.
Du er nu Din Grogu, mandalorianer-lærling.
Star Wars handler oftest om familie. Forskellige typer familier.
Ikke bare på den måde, at det er din mor og far og nære slægtninge, -
- men familier, der er skabt af nød. Venner, der samles, -
- folk med ting til fælles, der skaber et bånd og bliver en familie.
Der er mange forskellige fortolkninger af familien nu.
Og det er nok noget, folk kan forholde sig til i den her store galakse.
Det handler mere om, hvad du værdsætter, hvad du tør ofre og holder af.
Og den rolle, man har i hinandens liv. Jeg er glad for, at den landede der.
Jeg ved ikke, om det var målet, -
- men historiefortælling handler ikke altid om målet men om udfaldet.
At afslutte sæsonen, som vi gjorde, -
- opfylder én af Western-troperne, hvor skytten tager videre, -
- tingene ændrer sig, hans tilstedeværelse har hjulpet tingene et skridt videre.
Men det betyder ikke, at skytten hører til der.
Måske får de et kort pusterum, men du ved, at der er nye eventyr om hjørnet.
Det kan føles som enden på et eventyr, men det er altid starten på et nyt.
TILBLIVELSEN AF SÆSON 3
Oversættelse: Anders Langhoff