Vi står på et rangerterræn i Los Angeles.
Hele castet er samlet.
Vi prøver at trække tråde til hele Star Wars-universet.
Det gør det mere autentisk, og entusiasmen er smittende.
Jeg har været fan fra barnsben, -
- og nu er jeg omgivet af andre fans. Det har været skønt.
BETYDNING
En hel generation var på alder med mig, da jeg så de oprindelige film...
De var på samme alder, da de så prequel-filmene.
Og du arbejdede på de film.
Det var banebrydende, ligesom motion-control var det i sin tid.
Men det føles helt nostalgisk i forhold til det, vi kan lave nu.
Du skulle tage Star Wars op, -
- efter at folk ikke havde set noget til det i hvor lang tid?
Jedi-ridderen er fra 1983, og det her var i 99.
Jeg gik i highschool og kontrollerede billetter i en biograf, da den gik der.
Jeg var barn til den første, -
- og da den sidste kom med alle ewokkerne, -
- var jeg ikke længere så optaget af dem.
Jeg var blevet mere interesseret i Mad Max-filmene og den slags.
Var det noget, I drøftede under arbejdet med prequel-filmene?
Hvad var Star Wars? Eller vidste George præcis, hvad han ville lave?
Jeg fik lyst til at arbejde i branchen på grund af Star Wars.
Jeg var 14 år, da den første fik premiere, -
- og jeg var begyndt at tænke på, hvilken karriere jeg skulle vælge.
Jeg overvejede maskinteknik eller muligvis arkitektur.
Men så kom Star Wars, -
- og der begyndte at ske en masse nyt i underholdningsbranchen.
Det var virkelig spændende og inspirerende -
- og fik mig til at vælge at søge ind i branchen.
Alt det, jeg foretog mig, som førte til et job hos ILM, -
- gjorde jeg i håb om -
- at komme til at arbejde på noget så stort som en Star Wars-film.
Og jeg var tilfældigvis på rette sted på rette tid, -
- da George begyndte at forberede de nye Star Wars-film.
- Arbejdede du hos ILM? - Ja.
Så en dag fik I bare at vide, at nu skulle I lave Star Wars?
Ja, på sin vis.
Alle på ILM elskede Star Wars, men troede, det var forbi.
Og så en dag sagde George: "Vi skal lave tre nye film."
Vi havde årlige møder i firmaet, -
- hvor George holdt tale og besvarede spørgsmål.
- Og hvert år kom spørgsmålet: - "Hvad med Star Wars?"
"Har du tænkt dig at lave flere Star Wars-film?"
De første par år, jeg var der, svarede han meget vævende.
Men så et år var der en, der stillede spørgsmålet, -
- og han svarede: "Ja, måske."
Det kan jeg uddybe, for jeg var med på -
- de film, han lavede i mellemtiden, nemlig Indiana Jones-filmene.
Jeg tror aldrig, han holdt op med at tænke på at lave mere Star Wars.
I forbindelse med Indy-filmene sad han ikke selv i instruktørstolen.
Det var ikke ham, der dirigerede slagets gang.
Det var jo Steven. George producerede filmene.
Jeg tror, folk som George og filmskabere i det hele taget -
- bliver rastløse med tiden, -
- hvis de ikke selv er med til at fortælle historier og lave film.
Og han elsker jo at forbedre teknologien, -
- hvilket vi til dels gjorde på Indiana Jones-filmene, -
- men ikke i samme grad som på Star Wars.
Og jeg tror, at hver gang vi forbedrede teknologien i de film, -
- begyndte han at tænke på, hvad det kunne betyde for Star Wars.
Star Wars er blevet så indgroet i folks liv -
- og så dagligdags, at når man nævner, -
- at det er George Lucas, der har skabt det, -
- så forstår folk ikke, hvad det egentlig vil sige.
Det mener jeg selv, jeg gør, men jeg har også set ham skabe det.
Jeg har set det menneske, der finder på replikkerne -
- og forstår Anakin Skywalker og Luke Skywalker -
- fuldstændig indgående, fordi de er en del af ham.
I min tid hos Lucasfilm har jeg altid respekteret det.
Jeg har aldrig følt, at Star Wars var mit.
Jeg følte mig privilegeret over at være en del af det -
- og taknemmelig for arbejdet med George.
Jeg skrev historier, hvorefter han kom og sagde:
"Det var ikke det, jeg mente. Sådan fungerer det ikke."
Han rettede ting til, for det er jo hans historie.
Det er ham, der har skabt universet. Tusindårsfalken og Chewbacca, -
- Yoda og Darth Vader... Det hele udspringer af ham.
Man er nødt til at være tro mod essensen af det hele -
- og hele tiden finde nye måder at fortælle historierne på.
Jeg har altid været fuld af ærefrygt -
- for Star Wars og dens magi.
George har altid været god til at finde samarbejdspartnere -
- og se, hvad det kunne føre til.
Han forstod, at figurerne -
- skal kunne udvikle sig på måder, som George måske ikke selv kunne se.
Og det er han åben for.
Han har altid ønsket at skubbe fortællingen i retninger, -
- der omfatter nye fortællere.
Jeg elsker Star Wars højt -
- og er på mange måder besat af det.
Det fede ved Star Wars var, at det var en hel galakse.
Og som barn følte jeg, at der var historier i den galakse, -
- som jeg kunne være med til at fortælle.
Også selvom det kun var for mine venner eller mine actionfigurer.
Og grin.
Og ild!
Rolig, rolig.
Det er fascinerende at opleve det som barn.
At få sin fantasi beriget af de historier.
Star Wars-historierne er fyldt med universelle temaer.
Og det ironiske er, at selvom det er fantasy, -
- så afspejler det vores egen verden med dens mangfoldighed og ufred.
Krig gør ikke en stor.
Star Wars har altid handlet om unge drømmere -
- og vovehalse og så videre.
Det, der er så fedt ved det hold, der er blevet samlet, er, -
- at alle bidrager med deres egne erfaringer -
- til et univers og en galakse, der kan rumme dem.
Det er det, Jon vil se.
Alle har forskellige opfattelser af, hvad der gør Star Wars så specielt.
Men det er netop det, der gør serien spændende.
Den kan rumme det hele, fordi galaksen er så enorm.
- Ligesom i gamle dage. - Ja, ligesom i gamle dage.
KREATIVITETENS MESTER
Lad os tale lidt om George, for jeg tror ikke, folk forstår det.
Lad os opremse alle de gennembrud, han står bag.
Vi laver en selskabsleg ud af det. Alle skal nævne et.
Da jeg blev ansat, fandt jeg ud af, -
- at han havde 126 patenter -
- på ny teknologi, som han havde udviklet. Det er ret forbløffende.
Lad mig lægge ud. Den første CG-figur.
- EditDroid. - Som blev til Avid.
Motion-control.
- Til Kerners miniaturer? - Ja.
Det første motion-control-system brugt i den første Star Wars-film.
Du kan svare på det her:
Hvilken Star Wars-film benytter flest miniaturer?
- Det ved jeg. - Episode I.
Det er alt sammen miniaturer.
Alle tror, det er CG, men det er miniaturer.
- Modeller. - Store, flotte modeller.
Hvad mere?
Det er ikke en enkeltstående ting, men Jurassic Park var virkelig -
- et skelsættende øjeblik for visuelle effekter.
Inden da havde man haft den kromfarvede T-1000.
Den virkede overbevisende, -
- fordi den ikke behøvede at ligne et rigtigt menneske.
Det startede med Dybet, og det var også ILM.
Dybet, T2 og Jurassic Park.
Det var første gang, publikum så væsener af kød og blod.
Det var alt sammen ILM. Der var få om buddet dengang.
Da dinosaurerne trådte ind på lærredet, sad jeg og tænkte:
"Jeg er nødt til at vide, hvordan de har gjort."
Det måtte være lavet på en computer, og så kunne jeg lære at lave det.
Jeg ville aldrig blive nogen stor kunstner, -
- men jeg følte, jeg kunne lære at lave det her.
Jeg kan undersøge sagen, for det her bliver kolossalt.
Det var det, der fik mig i gang. Det specifikke øjeblik i den film.
Når jeg hører jer tale om det her, -
- så bliver jeg nysgerrig -
- i forhold til det, vi alle sammen arbejder med og holder af.
Hvilken filmoplevelse var det, -
- der gjorde det klart for jer, at det var det her, I ville?
For mig var det den originale King Kong. Jeg så den i tv, da jeg var seks-syv år.
Jeg var meget utilfreds med, hvordan Kong blev behandlet, -
- så min mor hjalp mig med at skrive til tv-stationen, -
- som jeg drog til ansvar. Filmen gav mig interesse for stop-motion.
Jeg lavede stop-motion, da Star Wars udkom.
Jeg skød det med et Super 8-kamera.
Og Star Wars øgede virkelig min interesse for visuelle effekter.
Jeg ville vide, hvordan man havde lavet Lukes speeder, lyssværdene, -
- rumskibene og alt det andet. Det slog bare hovedet på sømmet.
Jedi-ridderne værnede i flere tusind år om freden i den gamle republik.
Det var før de mørke dage.
Star Wars gjorde stort indtryk på mig. Den udkom i 77, og jeg er født i 66.
Jeg havde den helt rigtige alder til at blive ramt af den.
Jeg så ikke nogen reklame for den. Jeg så bare et billede i avisen -
- om filmen.
Det var Chewbacca og Han Solo, og jeg blev dybt fascineret.
Jeg gik ind og så den, og det var bare...
Jeg blev bare blæst væk, mens jeg sad og så den -
- med åben mund og polypper.
Så mine interesser formede sig omkring George Lucas' Star Wars.
Jeg husker meget tydeligt at få billetter til -
- Jedi-ridderen vender tilbage.
Det var som at få en guldbillet til Willy Wonkas chokoladefabrik.
Korrekt, R2. Vi flyver til Dagobah-systemet.
Jeg skal holde noget, jeg har lovet en gammel ven.
Et barns fantasi er en spøjs ting.
Jeg husker meget tydeligt, -
- at vi havde billetter til forestillingen kl. 15.
Jeg stirrede på plakaten og var overbevist om, -
- at det var Luke Skywalkers hånd, der holdt lyssværdet.
Der manglede bare et kamera -
- til at zoome ind på mig og på hånden tilsat Star Wars-musik.
"Endelig skal jeg se den!"
Velkommen, unge Skywalker. Jeg har længe ventet dig.
Når denne slags film bliver en del af et barns fantasi, -
- former de en masse -
- og sætter barren virkelig højt for underholdning.
Værsgo, hr. dusørjæger.
I takt med at jeg lærte mere om filmkunsten, -
- begyndte jeg at forstå det fantastiske -
- ved Star Wars og det, Lucas havde skabt.
Og så begyndte jeg at læse mere.
Om heltens rejse og alle de bøger. Jeg syntes godt om Joe Campbell -
- og hans teorier, og jeg begyndte at forstå meget mere.
Luke, du fatter ikke din egen betydning.
Du kender ikke dine egne kræfter.
Slut dig til mig, og lad mig oplære dig.
Star Wars var mere end banebrydende.
Den var på sin egen måde en portal til et andet univers, -
- som jeg aldrig havde oplevet.
Kraften giver jedi-ridderen styrke.
Det er et energifelt, som udgår fra alt levende.
Det omgiver og gennemtrænger os og binder galaksen sammen.
Det var temmelig fænomenalt.
Ikke kun hvad det var dengang, men hvad det er blevet til.
Jeg glæder mig over din succes, for jeg har også fået del i den.
MODERNE MYTOLOGI
Noget, jeg først senere er kommet til at holde af, -
- var Lukes oplæring i Imperiet slår igen.
Alt det med Yoda gik hen over hovedet på mig, da jeg var barn.
Og jeg gøs, da han gik ind i grotten og så sit eget ansigt bag masken.
"Den her film er jo slet ikke som den første."
Men al uhyggen og budskabet...
Min absolutte yndlingsreplik, i hvert fald i den film, er, -
- når han forsøger at løfte skibet op af sumpen.
Han kan ikke, men så løfter Yoda skibet op.
Han løfter det helt op, sætter det ned igen, og så siger Luke:
"Jeg kan ikke tro det." Og han svarer: "Det er derfor, det mislykkes for dig."
Jeg får helt gåsehud. Det er virkelig stærkt.
Du har helt ret. Man sætter pris på den scene, når man genser den.
Så er det, man indser, hvor mange lag der er.
- Især på et spirituelt plan. - Også måden, han præsenteres på.
Luke tror, han leder efter en stor kriger...
"Krig gør ikke en stor."
Jeg kunne så godt lide blandingen af -
- væsener og Hensons dukker med live-action.
Der er aldrig rigtig andre, der har gjort det på samme måde.
Apropos oplæringsscenen... Da jeg skulle lave -
- montagen med ugnaughten, der skal lære IG at gå, -
- der havde jeg svært ved at ramme den rette tone.
Afsnit 3 var meget tydeligt en western eller samuraifilm.
Der var tonen tydelig. Meget lyrisk og poetisk.
Her skulle jeg forsøge at lave noget meget alvorsfuldt -
- med en droide og en animatronisk ugnaught, der skal lære ham ting.
Og det gjorde det til noget særligt. Ingen andre serier gør den slags.
Vi drøftede det meget.
Det er en slags pietà, hvor han holder om droiden.
Vi tog en droide, der var dybt forkastelig -
- og rent faktisk havde tænkt sig at skyde barnet.
Men Mando nakkede ham.
Han havde ikke rigtig nogen personlighed, -
- og Mando hadede droider på grund af sine egne oplevelser.
Og denne specifikke droide er virkelig styg.
Så hvad kan man gøre for at lade ham sone?
Det blev kørt i stilling med en smuk, lyrisk prolog.
Den er en anelse fjollet, -
- men jeg kan rigtig godt lide det, når det er lige ved at kamme over.
Jeg elsker det, at han holder om ham, -
- og Nick Noltes tale om, hvordan han fandt ham -
- og satte ham i stand og lærte ham, hvordan dit og dat fungerer.
Du har så mange fine skud.
- Kameraet flyder bare... - Det er meget poetisk.
Og animationen fungerer. Vi brugte lang tid på at ramme den rette tone.
Og til sidst er han som ny, og alle er overbevist, undtagen Mando.
Det er først til allersidst, -
- da han ofrer sig, at Mando ikke vil give slip på ham.
Hele den omvæltning, der finder sted over to afsnit, -
- er med til at udvikle Mando og med til at udvikle IG.
Man tager alle disse seje figurer, der er skabt til action og tjubang, -
- og laver noget med hjertevarme.
Det er også noget, der kendetegner westerns.
At de rummer noget meget følelsesladet.
Man tror måske, de handler om skuddueller i O.K. Corral -
- og at springe fra hest til vogn.
Men egentlig handler de om det at være menneske.
Og det fanger du med to ikkemenneskelige figurer.
Og så slog du dem ihjel, Jon.
Det er sandt nok. Stakkels ugnaught.
Det er også en del af det. Ellers kan det være lige meget.
Det her ligger i forlængelse af mytologi.
At fortælle historier for de unge, der er på vej til at blive voksne.
At lære dem livets lærdom gennem underholdning.
Vi gør det gennem film.
Størrelsen betyder intet. Dømmer du mig efter størrelsen?
I begyndelsen siger man det, fordi ens forbilleder siger det, -
- men med tiden går det op for en, hvor stærkt det egentlig er.
Historier er vigtige.
Temaer som opofrelse, ildhu, udvikling gennem trængsler -
- og alle de ting, der følger med.
Den, som vælger Mandalores Levned, -
- er både jæger og bytte.
Vi rummer alle sammen en helt, der foretager sin rejse...
...i sin søgen efter samhørighed med faderen.
Faderen forstået som verdensaltet.
Samhørighed med alt, der findes, og en forståelse af det hele.
Hvorledes rustes vi på vores videre rejse i lyset af den viden?
Nogle gange stritter vi imod.
Og den modstand kan skabe konflikter i os, -
- der sætter en stopper for vores videre rejse.
Jeg kan ikke dræbe min egen far.
Så har kejseren allerede vundet.
Du var vort eneste håb.
Det er utroligt, at et kreativt værk -
- kan rumme et fremsyn og en forståelse af ting, -
- som jeg ikke fattede, da jeg var i mine tidlige tyvere.
Jeg ledte nok efter noget, der allerede fandtes.
Men i takt med at mange af os blev mere oplyste -
- eller udviklede os eller blev mere kultiverede, -
- kunne vi relatere til det, George Lucas sagde med sin film.
Den rummede meget mere, end den så ud til.
Jeg kan ikke efterlade dig her. Jeg må redde dig.
Det har du allerede.
HELTENS REJSE
Prequel-filmenes svære opgave var -
- at fortælle en historie, vi alle sammen havde forestillet os.
Den usynlige fjende satte billeder på ting som Jedirådet, -
- og intet af det var, som jeg havde forventet.
Men sådan er Georges kreativitet. Han ser bare ting anderledes.
Jeg elsker Darth Maul-kampen. Ikke fordi den er med lyssværd, -
- men fordi George formår at gøre den kamp så vigtig.
Obi-Wan mod Darth Vader er måske ikke ligefrem smukt koreograferet, -
- men der er så meget på spil.
Da Obi-Wan dør, føler vi alle sammen det samme som Luke.
I Den usynlige fjende ser vi to unge jedier kæmpe mod den onde skurk.
Maul er tydeligvis skurken. Han er skabt til at se ond ud.
Det stråler ud af både hans ansigt og hans lyssværd.
Hvad vil det her betyde for Anakin?
Qui-Gon adskiller sig fra de andre jedier.
Han kæmper, fordi han ved, han er den far, Anakin har brug for.
Qui-Gon tror stadig på, at jedier skal beskytte og drage omsorg for andre.
De øvrige jedier er blevet alt for verdensfjerne og politiske.
Det indser Yoda i den anden film, men Qui-Gon vidste det allerede.
Han kæmper for Anakin. En kamp, der skal afgøre barnets skæbne.
Udfaldet af kampen vil have afgørende betydning for Anakins liv.
Og Qui-Gon taber jo.
Faderfiguren dør.
Han vidste, hvad det ville betyde at fjerne drengen fra sin mor.
Nu er han overladt til Obi-Wan, som i begyndelsen oplærer Anakin -
- af pligtfølelse over for Qui-Gon, ikke fordi han holder af ham.
Da de møder Anakin, kalder han ham "endnu en ubrugelig livsform".
Han sammenligner Anakin med Jar Jar.
"Hvorfor spilde tid på det her?
Hvad er der så vigtigt ved væsener som Jar Jar Binks -
- og en 10-årig dreng? Det er formålsløst."
Han bliver som en bror for Anakin, men han er ingen faderfigur.
Så Anakin har ikke den familie, han har brug for.
Han mister sin mor i den næste film, selvom han har lovet at redde hende.
Han står dybt sårbar tilbage, -
- og Star Wars handler i bund og grund om familie.
Så den scene, som mange bare opfatter som en fed lyssværdskamp, -
- den er kernen i det, de tre prequel-film omhandler.
Maul tjente sit formål og døde, indtil George bad mig vække ham til live.
Men hans død viser kejserens egoisme.
Han udnytter alle, og nu vil han udnytte et barn.
Man ser det i en replik, der skræmte mig som barn.
Kejseren siger til Luke: "Ligesom din far er du nu min."
Tanken om, at et ondt menneske skulle kunne besætte min far -
- og tvinge ham til at blive ond, var rædselsvækkende for mig.
Noget, der også er fantastisk ved Jedi-ridderen, er, -
- at Luke aldrig gør noget, der vidner om ondskab.
Han bliver tit opfattet som en dyster figur ligesom Anakin. Det er han ikke.
Jeg troede, at Luke ville vende sig til den mørke side i Jedi-ridderen.
Jeg troede, at han ville dræbe kejseren.
Men takket være Georges historie vidste jeg, det ville være forkert.
Kejseren siger:
"Tag dit våben. Hug mig ned. Jeg er forsvarsløs."
Han ønsker, han skal give efter for vreden, hadet og frygten.
Det er her, alle konflikterne fra de tre film spidser til.
Og det eneste, der kan redde ham, er ikke hans føling med Kraften -
- eller hans nye kræfter.
Det er ingen af alle de ting, der burde være en fordel for ham.
Det, der redder Luke, er hans evne til at hæve sig over det hele og sige:
"Nej. Jeg vil kaste våbnet fra mig. Jeg vil slippe det og være uselvisk."
Han siger: "Jeg er jedi, som min far var det."
Men det, han egentlig siger, og som vi relaterer til, er:
"Jeg elsker min far, og det vil du aldrig kunne ændre på."
Det kan kejseren slet ikke forstå. "Hvorfor vil du ikke have al magten?"
Og da beslutter Anakin at blive den far, han ikke selv havde.
Han giver afkald på magten over galaksen for at redde sin søn.
Han gengælder sønnens uselviske gerning, -
- hvilket bliver hans egen redning.
Far og søn redder hinanden, og det fungerer upåklageligt.
Og det løber som en rød tråd fra Den usynlige fjende til Jedi-ridderen.
Så der, hvor han tager hjelmen af, var altså et skæbnebestemt øjeblik?
Det er derfor, det fungerer, og vi holder så meget af det.
Det handler ikke om X-wings og alle de ting, vi forbinder med Star Wars.
De er også en vigtig del af det, men vi reagerer med vores følelser.
Vi vil ikke kun se action. Vi vil føle os opløftede.
Star Wars er et eventyr, der giver os glæde.
Det giver mig lyst til at blive en del af det.
Det er for mig det grundlæggende i Star Wars. Den uselviske gerning -
- og hele familiedynamikken, der er så vigtig for George -
- og for Star Wars.
Det taler til os og fortæller os, at der er håb til stede i verden.
At vi ønsker at være gode. At alle kan drives til at gøre ondt, -
- men at vi kan sejre ved at gøre uselviske gerninger.
George vil udbrede håbet.
Noget, han har sagt til mig ved flere lejligheder, -
- efter vi er begyndt at lave ting uden ham, er:
"Gør historierne fulde af håb. Det er det, børnene har brug for."
Det er værd at huske på. Ødelagde jeg stemningen?
- Det var så smukt. - Tak for i dag.
Det gav mig håb.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service