Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Postojala je porodica pionira
koja je tražila bolji život.
Porodica je živela u velikom gradu,
ali ponestalo im je novca i morali su da odu.
Porodica je imala stariju i mlađu sestru.
Kao i mamu i tatu.
Nisu bili savršeni, ali bili su porodica."
Odustali su. Svi pokazatelji su prisutni.
Stopa nezaposlenosti najveća je u...
Populacija sve više raste, pa uzima više nego što daje,
a državni dug postaje veći od BDP-a.
Ljudi, živimo u kuli od karata.
A kad zidovi počnu da se ruše...
Rajli, ne možemo da idemo bez tebe.
Nećeš preživeti sama.
Hoću. -Da?
Šta ćeš jesti? -Pahuljice.
U kuhinji su tri kutije.
Dobro, pahuljice. Idemo.
Ovo je dom.
Ne, dom je tamo gde smo zajedno.
Sigurno?
Devojke, kako ste?
Hoćete li imati posao kao i pre kad se odselimo?
Ne odmah. Osim ako ga ne budemo hteli.
Znaš li zašto? Zato što idemo u avanturu.
Znaš li šta je to?
Kao Tarzan. -Da.
- Da, kao Tarzan. - Volim majmune.
Mama...
Ljudi su besni.
Izgubili su domove i poslove i dosta im je.
Telefonske linije gore. Idemo kod Denisa u Milvoki. Šta ima?
Razgovaraćemo o onome što je rekao poslednji pozivalac.
Moram...
Kad ja mogu da igram? -Nikad.
Zašto?
Mozak ti je još mali i glup.
Jednom će porasti i i biti bolji.
- Rajli, daj i sestri. - Ne ume da igra.
Samo hoće da pritiska dugmiće.
Izvinjavam se. -Da.
Muž i ja smo podelili prvu kombinaciju,
ali nismo uzeli krompir, a ovde piše da jesmo.
Da, tako ih oni rade. Sve kombinacije su 7,99.
Nije bitno hoćete li uzeti nešto ili ne.
Ne želim da ih platim. Možete li da ih sklonite?
Kao što sam rekla... -Znate šta? Meni se jedu. Hvala.
Odmah se vraćam.
Mama.
Meri!
Mama, pogledaj.
Zove se Kuki. -Dušo, ne možeš to da radiš.
Volim da je jašem. Baš je lepa.
- I volim da joj pletem kosu. - Dobro?
Dolazi iz Zemlje jednoroga i vrlo je redak jednorog.
Baš je lepa.
"Jutros sam se probudio i našao poruku na glavi
U kojoj piše da me ostavljaš Ostavljaš s konzervom pasulja
Seo sam u kamionet i otišao do radnje
Kupio sam nekoliko piva
Ali morao sam da ostavim ženu
Jer mi dosađuje
Takva je
Ostavio sam ti staru konzervu pasulja
Da."
Ljudi, stigli smo.
Šta je ovo?
Dom.
ŽIVOT U OSAMI
Vodoinstalaterski ključ.
Šta mislite?
Je li dosta? -Nisam umorna.
Zato što ti nisi na krovu.
Prva lekcija višeg menadžmenta.
Poštuj pauze ili će radnici štrajkovati.
Hvala, dušo.
Ćao, malo čudovište. Dođi i završi jelo.
- Ne sviđa ti se? - Paradajz je grozan.
Molim? Nije. Odličan je.
Kad ćemo se vratiti u školu?
A ako ne morate da se vratite?
- Ako biste ostale ovde? - Deca moraju u školu.
Dobro.
Onda je ovo škola.
Šta? -Ova koliba. Ona može da bude škola.
Može da bude šta god želite.
Stvarno? -Meri se sviđa.
Kad bi mogla da učiš bilo šta, šta bi učila?
Volim istoriju.
Onda ćemo učiti istoriju.
Vaša mama i ja smo imali dva posla
da bismo kupili namirnice koje je neko drugi uzgojio
i slali vas u školu u kojoj su vas podučavali drugi.
Sve je bilo naopako.
Sada mi stvaramo pravila. Nas četvoro.
Ovde smo sami.
Naše je.
Šta sada? -Ništa. Eksplodirala si.
Kad ćeš ti da eksplodiraš?
Neću, ja sam Amerikanka, a ti si taliban.
Dobro.
Jedan, dva, tri.
"Kad su prvi pioniri došli na zapad, život je bio težak.
Mnogi su trošili novac na putovanje,
a kad su stigli, ništa im nije ostalo.
Bili su Amerikanci koji su rizikovali sve radi nesigurne nagrade.
Granica je bila..." -Granica.
Tako se čita.
"Granica je bila opasno mesto..."
Šta želite na zastavi?
- Mogu li da budu zvezde? - Koliko? -Četiri?
Zašto četiri?
Zato što je nas četvoro.
Meni se sviđaju pirati. -Kao lobanja i ukrštene kosti? -Ne!
- Sestra ti se boji kostura. - Rekla si da može da bude bilo šta.
Bilo šta što ne uključuje kosture ili zombije.
Ajkule.
To može.
Izgledaš kao osoba koja ima pitanje. -Kako takva osoba izgleda?
Zamišljeno, čkiljavih očiju i možda je muči zatvor.
Stvarno?
Jesi li dobro?
Više nego dobro.
Misliš li da je ovo dobro za tebe? Pomaže li ti?
Volim te. -I ja tebe.
Vidim logor. Vidim metu.
Budite oprezni. Ima oružje. Možda će nam trebati vazdušna podrška.
Dobar dan.
Imate li trenutak? Predstavnik sam bezbednosti i zaštite.
Bio sam u inspekciji pre tri ili četiri godine.
Kuća je već tada bila pod hipotekom i izgledala grozno.
Našao sam neke daske i popravio je koliko sam mogao.
Nema struje? -Voleo bih da ugradim solarne panele.
Telefon? -Stari.
Gde vam je septička jama?
Tamo. Mislim.
Da.
Osećate?
Curi vam.
Moraćeš da iskopaš rezervoar i zakrpiš ga, možda i zameniš.
Ma dajte. -U dolini se nalaze farme.
Okrug smatra da postoji rizik od ešerihije koli.
Prethodni vlasnik nije morao da se pridržava novih pravila.
Moram li sam da ga iskopam? -Imate li vitlo?
Ne. -Trebaće vam.
Sranje.
Ne, ovo je vaše sranje koje ulazi u podzemne vode.
Zaboga!
Šta misliš, kako izgledaju? Misliš li da su žuti?
Ili narandžasti?
Kako ne znaš kako izgleda majmun?
Meri!
Rekla je da ih nema, ali našla sam jednog.
Jeste li videli nekog u krošnjama?
Mislim da izlaze noću. Zato ih niko ne vidi.
Je li s tobom?
Ja sam Erik.
Rajli.
Rajli, hoćeš li joj ti reći istinu o majmunima?
Ili ću morati ja?
Bila je noć pre Dana zahvalnosti i dolazila nam je porodica.
Suzi je sve spremila dan ranije,
ćurku, krompir pire, hleb i sve ostalo.
Te noći sam se probudio i čuo buku odozdo.
Kao da se približavao bend koji maršira.
Mislio sam da je to Suzi.
Da je završavala jela. Onda...
Onda sam čuo duboko režanje iza sebe.
Čudovište? -Još gore.
Suzi je hrkala.
Ne hrčem!
Otišao sam dole.
Frižider je bio otvoren i, ne šalim se,
neki tip je ždrao Suzinu hranu.
Rekao sam mu da nam je to večera za Dan zahvalnosti.
Šta je odgovorio?
Rekao je da je komšijina hrana bila bolja.
Rekao je: "Komšijina hrana je bila bolja."
"Marš iz moje kuće", rekao sam.
Tada smo shvatili da Tampa nije za nas.
Previše ludaka.
Te ljude bi trebalo zauvek da zatvore, ako mene pitate.
Burbon? -Može.
Hej, starče. Sipaj veliki s ledom.
Jeste li videli medveda koji se mota ovuda?
Ako odete skroz do potoka,
videćete mali vodopad, ali... -Oružje je loše.
Oružje može da bude loše, ali ako se ispravno koristi,
postaje alat, kao šrafciger.
Ili vodoinstalaterski ključ.
Tako je.
Žao mi je ako vam je bilo neprijatno.
Navikao sam da ga nosim svuda. Izvinite.
Nema veze. Gradski smo ljudi koji razgovaraju.
Pogrešili smo. Idemo kući.
Devojkama je zabavno.
Sviđa mi se i mislim da je sjajno biti ovde.
Je li mama dobro?
Ne moramo da se nosimo sa stvarnim svetom, u redu?
Ovo je najbolje za tebe.
Je li ti to jasno? -Biće u redu. -Nismo kao ti ljudi!
- Biće joj bolje ujutru. - Snaći ćemo se.
Misliš li da Erik ubija ljude puškom?
Verovatno.
Šta misliš, koliko njih je ubio?
Deset.
Stvarno?
Da.
Ustrelio ih je u glavu.
Mozak im je eksplodirao kao špagete.
Ja mislim da ne ubija ljude.
Možeš da je popraviš, zar ne?
Da.
Jebem ti!
Jebeno vitlo!
Gde da nađem jebeno vitlo?
Seti se o čemu smo razgovarali.
Udahni.
Polako izdahni.
Kad god budeš spremna.
Bravo.
Prirodno si talentovana.
Ne želim da se mešam
i reci mi ako sam prešao granicu.
Odobrava li Alis što je ona ovde?
Da, ne smeta joj. Ne... Ne smeta joj.
Alis ima bipolarni poremećaj.
Pre godinu dana je radila u osnovnoj školi.
Imala je epizodu
i pogrešno je procenila učenika.
Bilo je loše.
Ona...
Treba joj odmak. Mora da se odmori i sabere.
Dali su joj lekove koji joj pomažu,
ali stanje se uvek pogorša.
Ovde deluje dobro.
Mislim da joj je ovde dobro. Srećna je, a i mi smo.
Glavu gore. Uskoro ćete postati pravi planinski ljudi.
Pioniri.
Da. Treba nam sva raspoloživa pomoć.
Imate li vitlo?
Dušo, ne brini... -Nemam.
Ali možda poznajem nekoga ko ima.
Trebaće mi usluga.
Dobro. Kako izgleda? Je li čvrsto?
Da. -Dobro.
Možeš da začepiš rupu i ostaviš je tamo.
- G. Danik, ne znam kako... - G. Danik? To je moj otac.
Stiv. -Dobro, Stive.
Komšije smo. I ti bi to učinio za mene.
Naravno. -Baš si opak. Prava si stvar.
Izumiremo ovde.
Lana, hoćeš da upravljaš vitlom?
Čekaj. Ozbiljno?
Ne! Ne misli ozbiljno.
Hajde. Hoćeš pivo? -Da. -Hajde.
Pritisni okidač, nemoj da ga vučeš.
Dobro.
A onda? -Trznuće, čvrsto je drži.
Trznuće?
Drži... Neka kundak bude ovde.
Dobro. -Da.
Boli. Imaš li nešto što mi neće otkinuti ruku?
Jače trza od velike puške.
Ovo će ti biti mnogo lakše.
Dala sam ćerki takvu kad je napunila sedam godina.
Pucala je bratu pored glave. Još ne čuje dobro.
Šta je tvoj tata radio?
Radio je u rudniku, ali dobio je otkaz.
Sad ne znam. Kao farmer je. Valjda.
To je dobro.
Moja porodica je bogata.
Živimo ovde jer volimo da lovimo i pecamo.
Da želimo, mogli bismo da živimo na Beverli Hilsu
i imamo bazen.
Nekada smo imali bazen.
Govorim o pravom bazenu.
Ne o nekom gumenjaku tvoje porodice.
Hoćemo li se vratiti?
Bojiš li se? Hoću da ti pokažem nešto za face.
Jesi li faca?
Mislim da jesam.
Dobro.
Super mesto. -Da, dobro je.
Mislila sam da na leto postavim zamrzivač.
- Šta radiš ovde? - Stvari za odrasle.
Gužvaš ga!
Pažljivo sa stranicama.
Dobro.
Ponekad pijem tatino pivo.
Trebalo bi da se vratimo.
Zašto? -Mislim da sam čula viku.
Ako nisi htela da se družiš sa mnom, trebalo je da kažeš.
Samo...
Neću to da pijem.
Mislila sam da smo mogle da budemo prijateljice. -I možemo.
Popij ga.
Moraš da ga popiješ! Pij!
Hej! Vrati se!
Rekao si da si faca.
Izvini! Nisam ja kriva. Nisam ja kriva. -Rajli!
Dobro? -Šta je bilo? Šta se događa? -Rajli.
Izvini. -Jesi li dobro? -Izvini. Nisam htela, bilo je slučajno.
Izvini. Ne mrdaj.
U redu je. Ja ću da je pregledam. Da vidim.
Pomeri ruku. Kako se osećaš?
Malo boli? Dobro. Znaš šta?
Izgleda da si je iskrenula, ali preživećeš. -Rajli!
Šta se događa? Šta se dogodilo? -Mama.
- Jesi li dobro? Dušo. - Izvini, bilo je slučajno.
Šta ti je uradila? Zašto te je povredila?
U redu je. -Šta je uradila?
Bilo je slučajno. Igrale smo se.
Ovo nije igra.
- Šta si uradila? - Bilo je slučajno.
Izvinite. -Šta si uradila?
Hej! Dušo. Prekini.
Dušo, pogledaj me.
U redu je.
U redu je. Pogledaj, dobro je.
- Dobro. Pogledaj je. - Izvinite. -U redu je.
Izvinite, nisam htela.
- Mnogo mi je žao. - Prestani da plačeš!
U redu? Dosta.
Žao mi je zbog ovoga.
Da. Nadoknadićemo vam. Biće...
Biće u redu. -Dobro je.
Nije dobro. -Dobro je. Pogledaj. Dobro je. -Nije dobro.
Dođi.
Rajli, idemo.
Mama je bolesna.
Je li se prehladila?
Već je bila ovakva.
Ali ti se ne sećaš.
Sećam se. Tata ju je odveo kod lekara.
Onda je opet bila ona stara.
Mislim da je ovog puta neće odvesti kod lekara.
Drugačije je. -Je li i tata bolestan?
Ne, ali drugačiji je.
Mislim da je mnogo prošlo.
Kad smo se poslednji put videli?
Moja deca su starija. Moraš da ih vidiš pre odlaska.
Ne znaš kuda će otići.
Ja sam ovde. -Znaš, deca.
Brzo odrastaju.
Jednog dana se okreneš, a oni su već odrasli.
To sam ja.
Ovde sam.
Meri?
Mislila sam...
Naravno da si to ti.
Naravno da si ti.
Žao mi je.
U redu je.
Sam sam je sastavio. Ona je moje jedino dete.
Ovo je moje jedino dete. Jebeš ostale.
Ovo je pravo ratno oružje.
Ne.
Super je što ti roditelji daju da ostaneš do kasno.
Stisni s boka, budalo.
Poneo sam sprej.
Hoćeš da se uradiš?
Hoćeš?
- Može. -Prebiću te. - Smiri se. Samo se zezamo.
Čekaj. Ti to ozbiljno? -Šta?
Udisanje je tako staromodno.
Najbolje je direktno ga uzeti. Svi to znaju.
Otkad? -Oduvek?
Ako hoćeš da se razvališ, skini zaštitu i gurni ga u usta.
Dobro. Ako si prevelika pičkica, ja ću. -Odjebi!
Jebi se!
Kako si glup!
- Tata. Je li mama dobro? - Da, mama je dobro.
Umorna je. Znate kakva je kad je umorna.
Nije lako brinuti se o svemu u isto vreme.
- Mora li kod lekara? - Ne treba joj lekar.
Treba joj odmor. Biće dobro, obećavam.
Mama?
"Kad su došli, u SAD-u je bilo više od 500 plemena.
Ali kako su doseljenici išli na zapad,
nasilje između pridošlica i lokalnih plemena je raslo.
Godine 1800. populacija Indijanaca u SAD-u bila je jedva 600.000.
Ali do 1890. je pala na samo 250.000 osoba."
Kuda su otišli?
Umrli su.
Zašto? -Ubili smo ih.
Rajli, tvoja sestra... -Istina je.
To se ne sviđa tvojoj sestri.
"Preostalim plemenima je oduzeta zemlja
i morali su da odu u rezervate, gde su hiljade umrle od gladi i..."
Rajli.
Zašto su ih ubili?
Mama.
Rajli?
Jesi li iscepala stranicu?
U redu je ako jesi.
Možeš da mi kažeš istinu.
Dosta škole za danas.
Izgledaš kul.
Stvarno?
Sada!
Hej, mala!
Dolazi ovamo!
Jebi se! -Ja? Jebi se ti!
"Istorija je važna jer učimo o čmarovima i vaginama
koji su se davno dogodili.
Odrasli su se u prošlosti oblačili u glupe..."
Mama, treba mi majica.
U veš-mašini su.
Nemamo je.
To je bilo u staroj kući.
O čemu ti to?
Nije bitno.
Žao mi je.
Šta radiš?
Glumim crva.
Kako je to glupo.
Idemo, obe.
Gde je mama?
Ona ne ide.
Kako znaš?
Gvožđara? -Red 12.
Šta radiš? -Zaveži.
Rajli!
Daj! -Pusti!
Ne! Mama bi mi dozvolila.
Mama nije ovde!
Hej, je li sve u redu?
Rajli neće da deli.
Ima dovoljno za sve.
Podeli sa sestrom.
Ja častim.
Nisam vas ranije viđala.
Živimo na planini.
Na planini. Zvuči zabavno.
Da. Ponekad je dosadno.
Nema baš dece, osim devojke koja je povredila Rajli.
Jesi li dobro?
Mama ju je ošamarila.
Meri!
Svi su dobro.
Mama nije nikoga povredila.
Mama je ponekad strašna. -Zaveži!
Kad sam ja bila dete, i moji roditelji su se svađali.
Bilo je strašno.
I oni su ponekad udarali druge ljude.
Povređuje li mama tebe?
Možeš da mi kažeš.
U redu je. Moramo da idemo.
Meri, idemo.
U redu je tražiti pomoć.
Šta izvodite?
Sklonite se od njih.
Razgovarale smo o mami.
Devojke, u auto.
Ali... -Smesta!
- Šta ste joj rekle o mami? - Nisam joj ništa rekla.
Kao Regan, druže. Sećaš li se?
Rekao je: "Budite kao blistavi grad na brdu."
Je li tako? To je preuzeo iz Biblije. Ali niko to nije rekao bolje.
Kakva faca.
Grad na brdu, sviđa mi se.
Već si u njemu. Mi smo taj blistavi grad na brdu.
To smo mi. To smo jebeno mi. To i radimo. -Da?
A oni to ne razumeju. -Da. Ko?
Ko? -Ukočene elite.
Čekaj. Slušaš li ti mene?
Moraš da dišeš.
Izvini.
Ne znam šta mi se događa. -O, dušo.
- Treba mi lekar. - A ko će da ga plati?
Ovde je dobro za tebe. Rekla si da ti se sviđa.
Rekla si da pomaže.
Šta radite? Jesu li vam roditelji kod kuće?
Izvolite. -G. Hejz. Ja sam Loren Miler.
Iz Socijalnog sam.
Dobro.
Neko je prijavio zabrinutost za vašu decu.
Ko?
Smemo li da uđemo?
Imate li krivični dosije?
Ne.
Disciplinujete li decu?
Ne.
Da. Ako se ponašaju loše, ali ne udaramo ih.
Pitate li me udaramo li našu decu?
To su standardna pitanja.
Ako vam se deca povrede, mogu li da dobiju zdravstvenu negu?
Da, imamo prvu pomoć.
Smem li da je vidim?
Naravno.
Imate li kopiju svedočanstava vaše dece?
Školuju se kod kuće. Moja žena je učiteljica.
- Imate licencu? - Da, u Kaliforniji.
Izvinite, ali neka ona odgovori ako može.
Gospođo.
Dobila sam licencu od Odbora za obrazovanje,
ali prestala je da važi posle odsustva.
Imam licencu za obrazovanje najmlađih.
Želite li da je vidite?
Može.
Ovde se nekoliko dece školuje od kuće.
Obično imamo standardne izveštaje
i ispitivanja koja roditelji podnose godišnje.
Naravno.
Da. Našao sam je.
Dobro.
Moraću da razgovaram nasamo s decom.
Možemo li to negde da obavimo?
Kakva je ovo slika?
Kornjača bez oklopa.
Vrlo kreativno.
Smete da budete iskrene.
Jesmo li u nevolji?
Niko nije u nevolji.
Pa zašto ste ovde?
Došla sam da pomognem.
Šta to znači?
Znači da sam došla da učinim sve što mogu
da bih pomogla vašim roditeljima da vam stvore dobar dom.
Jeste li pomogli mnogim ljudima?
Jesam.
Rajli?
Želiš li da mi kažeš nešto?
Traje li uvek ovako dugo?
Možemo li da razgovaramo napolju?
O čemu ste razgovarale?
Šta je rekla?
Pomoći će nam.
Kako?
Rajli!
Pomoći će mami.
Rajli, moraš da joj kažeš da si lagala. Jasno?
Nisam! -Briga me!
G. i gđo Hejz, prema primećenom,
smatram da je u najboljem interesu dece
staviti ih pod naše staranje dok ne sprovedemo istragu.
Ne! Rekli ste da ćete pomoći mami. To je rekla.
Šta god da je ćerka rekla, nije istina. -Sedimo.
Sedimo. Hajde. -Smirite se.
Smirite se. Sedite.
- Dosta. Dalje od moje žene! - Zašto moram da idem?
Rekli ste da ćete pomoći mami.
Ne razgovarajte sa mnom kao da sam dete.
Smiri se. -Na istoj smo strani.
Nismo. Lažljivica ste. Rekli ste da ćete pomoći.
Ne možete to da radite. Rajli!
Ne možete.
Rajli!
Dobro došli u igru.
U redu je. Miruj. Dobro.
Tako. Gotovo je.
Znaš li da ćeš uskoro morati da odeš?
Znam.
Rajli.
Zakasnićeš.
Hajde. Idemo.
Mama Kerol kaže da ćemo za vikend u dobri park.
Ne zovi je tako. Brine se o nama dok se ne vratimo kući.
Hej, super majica.
Hvala.
Šta imaš za ručak?
Ne znam. -Hoćeš da se menjaš?
Dobro.
Hvala.
Nije ti dala svoj ručak.
Znam. Zvaću te. Čekaj.
Zvaću te.
Meri, jesi li dobro?
Ja sam taliban.
Rajli, dođi.
Što misliš, šta mama i tata rade?
Verovatno su u kući.
Misliš li da će nas posetiti?
Ne.
Mama Kerol kaže da možda hoće.
"Srećan ti rođendan..."
Ne!
Hej. Ovde je.
Tata! -Hej!
Drago mi je što te vidim.
Nećeš da me zagrliš?
U redu je.
Au! Kakav stisak.
Šta ti je s okom?
Nesreća. -Je li te neko povredio?
Potukla se s devojkama u školi.
Ko hoće picu?
Hoće li doći mama?
Ne, mama nije mogla da dođe.
Ali rekla mi je da vam kažem da vas mnogo voli.
Šta je bilo? Više ne jedeš koru?
Otkad to?
Kora gradi karakter.
Grozna je.
Upozorila sam te. -Govori!
Kako je u školi?
Morala sam da odem u drugu.
- Drugu? Kada? - U istom je kampusu.
Ne shvatam.
Rajli je u programu
za decu kojoj treba dodatna obrazovna pomoć.
To je za glupu decu.
Rajli, nisi glupa.
Nema logike. Sjajno čita i voli školu.
Šta je ovo?
Lek. -Za šta?
Za moj mozak. -To je "metilfenidat".
Pije malu dozu. -Meri je dijagnostikovan ADHD.
Dete je. Ima karakter.
Zar vam ne treba naša dozvola?
U ovom slučaju nam nije trebala.
Udomitelji i Socijalno smatrali su to ispravnim.
Dušo, pomaže li ti ovo?
Ako ti kažu da moraš to da piješ, onda moraš.
Dobro.
Izvinite, moram u toalet.
Završite polako.
Hej, imam poklon za tebe.
Šta?
U autu je. Hoćeš da ga vidiš?
Zar ne treba da sačekamo Loren?
Nemojmo je čekati.
Ostavili smo lek. -Ne treba ti.
Savršena si takva kakva jesi. Hajde. -Dobro.
Uđite u auto. -Gde je poklon?
Zaboravio sam ga kod kuće. Moramo da idemo. -Tata?
Trebalo bi da ostaviš poruku. -Molim?
Sledeći put pre odlaska napiši poruku da ne zaboraviš poklon.
Tata! -Dobra ideja.
Šta je?
Smem li da sedim napred?
Jeste li spremne?
Da. -Idemo.
Ko je prdnuo?
Bilo je "ko je pustio goluba".
- Tata nije tako rekao. - Moje mi se više sviđa.
Zar nije već trebalo da odeš?
Kuda?
Na posao.
Nedelja je.
Mogli bismo da se družimo s decom.
Ne možete po ceo dan da gledate Sunđer Boba.
Imam domaći.
Domaći?
Moraću da razgovaram s tvojom učiteljicom.
Daje previše domaćeg. Znam da ga ne ocenjuje.
Nemaš... -U redu je. Ne radi mi se.
A šta da ti kažem? Marljiva je.
Ko je gladan?
Nemaš domaći.
Ćuti. Pretvaraj se.
Ovo je glupo! -Meri, tiho.
Ne podstiči je opet.
Zašto se pretvaramo da smo u staroj kući, a nismo?
Dejve.
Gde je hrana?
Mislila sam da smo kupili hranu.
Alis.
U redu je. -Ne! Rekao si...
Ne mogu da uđem.
Dušo, ne mogu da uđem.
G. Dejve, opkolili smo kuću.
Alis, pogledaj me. Dok su deca ovde, neće ući.
Lagao si me! -Helikopter hitne pomoći je spreman.
Razgovarajte s nama.
Pauk komandi, čujete li me?
Ispred ima mnogo ljudi.
Verovatno imaju raketu.
KOJI KANAL?
G. Hejz, okončaćemo ovo.
Ne kontrolišete situaciju. Mislite na svoju porodicu.
Zašto rade ovo svake večeri?
Da ne možemo da spavamo.
Žele da odemo.
Meri.
Šta je? -Bubnjevi ili gitara?
Brzo! Bubnjevi ili gitara?
Gitara.
Dobro.
Polako.
Boli.
Mama Kerol kaže da moraju da budu čvrste da ne bih bila kao prostakuša.
Mama Kerol te je tako nazvala?
Da.
Izgleda da je mama Kerol kuja.
Šta kažeš na ono piće?
Ozbiljno?
Da. Zašto da ne?
Moramo da nazdravimo. Da bude zvanično.
Pioniri?
Da, pioniri.
Dobije li starenjem bolji ukus?
Ne, samo ti bolje ide ispijanje.
Imaš li plan?
Ne.
Ali sviđa mi se ovo.
Šta? -To što smo opet zajedno.
I meni.
ISTORIJA AMERIKE PERIOD DO 1987. GODINE
Ima li hrane?
Operater.
Dva sendviča s mlevenim mesom,
jedan s pečenom ćuretinom i jedan sa salamom.
Tata. -Bez salate u sendviču sa salamom.
Je li ovo šala? -Nije.
Nemam imenik, a deca su mi gladna.
Ovo je šerifova kancelarija. Ne dostavljamo sendviče.
Naredite nekome od tipova parkiranih ispred moje kuće da ih donesu.
- S kime razgovaram? - S Dejvom Hejzom.
Ostavite ih kod vrata. Ne šalim se.
Hoćete li me pustiti?
Uzeo si decu i otišao?
Da. -A onda si...
Vratio se ovamo.
Da. Nije nam bilo dobro bez njih.
Deci je mesto uz roditelje.
Šerif je održao konferenciju za medije.
Rekao je da si pucao na vozilo.
Ispalio sam možda jedan metak u vazduh.
Svedočiću pod zakletvom da nisi sposoban da pogodiš ni džina.
Kad smo kod toga,
prilaz ti je pun policajaca koji te ne poznaju kao ja.
Danik protestuje protiv policije. Napravio je plakate.
Cela porodica kampuje kod skretanja.
Mislim da Stiv voli da bude na televiziji.
Bog ga blagoslovio. Mi smo Danikovo poslednje uporište?
Kad već radiš ovo, završi u velikom stilu.
Ne znam koliko smo veliki.
Nemoj to da kažeš novinarima.
Spikeri
sve vreme pričaju o vama.
- Je li neko na našoj strani? - Uglavnom samo budale.
Mi, budale, ponosni smo ljudi.
Moramo da se držimo zajedno.
Šta si naučio iz ovoga?
Da deca moraju da budu s roditeljima.
Ne, od svega ovoga...
Ovog mesta.
Mislio sam da će biti lepo više ne biti deo sveta.
- Šta imaš protiv sveta? - On je imao nešto protiv nas.
Svestan si da je i ovo svet, zar ne?
Još si u njemu.
Samo si se preselio na vrh planine.
Možeš li nam pomoći?
Možeš li da razgovaraš s njima i kažeš im da smo dobri ljudi?
Kad sam bio u marincima,
tokom obuke su nas
stavili u sobu i ubacivali granate.
Bilo je brzo.
Oslepeli bismo.
Udarni talasi ti unište unutrašnje uho i ne možeš da stojiš.
Odrasli su povraćali dok im nije ostala samo žuč.
Šta misliš, šta bi takva granata uradila detetu?
Šta ćemo?
Dozvoli mi da izađem s decom,
danas.
Na čijoj si strani?
Ući će, Dejve.
Ne znam kada,
ali ovo će se završiti.
Želiš li da mi oduzmeš porodicu?
Moraš ovo da prekineš na dobar način. -Moraš da odeš. -Ne još.
Dejve, stani.
Tata. -Dušo, ima pravo.
O čemu ti to? Kako to misliš?
- Ne želiš više da vidiš decu? - Dejve, stani.
Misliš li da se šalim? Ovo je moja kuća.
Jao. -Pucnji.
Napolje!
Sakrijte se na sigurno. -Ne obraćaj se mojoj deci. Napolje!
- Devojke, gore. -Dejve. - Napolje iz moje kuće! Napolje!
Skloni se. Odmakni se od vrata.
Miči se!
Napolje iz moje kuće, Eriče.
Jebi se!
Tata.
Bože! Ne.
Alis!
Nemoj. Ostani sa mnom.
Ostani sa mnom. Jasno?
Devojke, dođite. Pritisnite ranu.
Mama. Molim te.
Pritisni!
Više vam ne trebam.
Odrasle ste.
Obećaj mi da nećeš otići.
Obećaj!
Mičite se s puta.
Dušo, dobro si.
Rajli, upucaj sve što prođe kroz vrata. Jasno?
Dušo? Ostani sa mnom.
U redu je.
Bićeš dobro. Obećavam.
- G. Hejz, je li sve u redu? - Ustrelili ste mi ženu!
Jebite se!
Ne pucajte!
Zašto ne možete da nas ostavite na miru?
Želimo da nas ostavite na miru! Samo to želimo!
Jebite se!
Tata! -Želimo da nas ostavite na miru. To je sve.
- Zašto nas ne pustite? - Tata! -Šta je! -Prestani!
Želiš li da ti mama umre? Oni su joj to uradili. Ustrelili su je.
- Ući će i oduzeti vas. - Ne. -Zaveži i slušaj me!
Ne, ti slušaj. Nikad ne slušaš. Mami je samo trebala pomoć.
Nisu joj oni to uradili.
Ti si.
Više nikad nećemo biti porodica.
Ovo više nije dom.
Već dugo nije.
Ali nismo zbog njega porodica.
Nikad nismo bili.
Žao mi je.
"Postojala je porodica pionira
koja je tražila bolji život.
Imala je stariju i mlađu sestru.
I mamu i tatu.
Mnogo su grešili,
ali dali su sve od sebe.
Imali su kuću na vrhu planine.
Smejali su se, pecali
i uzgajali svoje povrće.
Uglavnom su bili srećni...
Osim kad su bili tužni.
Nisu bili savršeni,
ali bili su porodica."
MEDIATRANSLATIONS