THE FINAL STAND
BASERET PÅ SANDE HÆNDELSER
I OKTOBER 1941 VAR NAZISTERNE KUN 200 KM FRA MOSKVA
Kom nu, hurtigere!
-Fold støttebenene ud. -Gør jeres våben klar!
Mål fundet!
Reference to, fjendtlig kampvogn!
-Hurtigere! -Panserbrydende!
-Skynd jer! -Indkommende!
Op med dig.
-Hurtigere! -Panserbrydende her!
-Panserbrydende ladt! -Vi er klar.
-Klar! -Fyr!
Affyrer!
-Kom nu! -Lad igen.
Til venstre. 20 trin!
Tkachenko er ramt!
Kom nu!
-Klar! -Fyr!
Affyrer!
Jeg er enten død eller såret. Vær forsigtig, hvis jeg er såret.
Er jeg død, så lad mig ligge.
PODOLSK. TRÆNING ARTELLERI OG INFANTERI
Ikke dårligt. De skød lige i løbet. Hvem var skytten?
-Kadet Lavrov, oberst. -Lavrov...
Ikke dårligt. Det er vand nok!
Lukker for vandet!
-Fold slangerne! -Folder slangerne, modtaget!
-Tredje mål nu. -Javel, hr. oberst.
-Parat! -Fyr!
Affyrer!
Lavrov, sagde du?
Hvad laver du? Vil du have, at vi bliver straffet igen?
Lavrov gjorde det igen.
Ja. Bedre end alle andre, ikke?
Glem ikke, hvad du sagde... At Dmitry Shemyakin var bedst.
Se ham. Ikke underligt at han ser sur ud.
Hvad taler I om? Jeg kan ikke høre noget.
Nej, kadet Tkachenko. Du har fået et granatchok.
Fyld ammunition på og forbered næste øvelse.
Javel.
På geled! Se fremad! Kammerat oberst!
Rør. Hvem er skytte på den første kanon?
-Jeg er skytte, kammerat oberst! -Svar ordentligt.
Undersergent Lavrov.
Hvad stiller jeg op med dette... Lavrov?
Undskyld, kammerat oberst, med hvad?
Tre skud, tre træffere, alt inden for den afsatte tid.
Men ved en fejl ødelagde vi kablet til det sidste mål.
Ved en fejl? Nuvel. Hvor mange mål blev ødelagt?
-Tre, kammerat oberst... -To! I ødelagde to mål, kadet.
Hvad skete der med den tredje kampvogn? Den sprængte jeres kanon, ikke?
I er allerede døde. Kampvognen kørte over jer og fortsatte mod Moskva.
I mine øjne er det definitionen på dårligt. Rigtig dårligt.
-Jeg forstår ikke, kammerat ober... -Hvem her kan forklare det?
Sergent Shemyakin.
Det tredje skud ramte den øvre sektion af kampvognens kanon
hvor panserværnet er vinklet lavt mod skuddets bane.
Skuddet rikochetterer, og målet overlever.
Om tre måneder befinder I jer ved frontlinjen.
I skal give ordrer til soldater, som er ældre end jer.
Jeres præstationer gælder liv og død.
Det vil påvirke resultatet af krigen mod nazisterne.
Jeres barndom er slut, forstået?
Andres liv hviler i jeres hænder nu.
Hver fejltagelse kan føre til dødsfald.
Så husk det!
Venligst.
Frokosten er serveret! Værsgo.
Jeg håber, det smager jer.
Indser du nu, at kamp ikke er en leg? Det er ikke et karneval.
Og der er ingen piger. Ingen at imponere.
Der er piger.
De taler om dig.
Hold dig fra Masha. Alex, hun er en fin pige, ikke nogen...
Nogen hvad? Hvad mener du?
At hun er fint opfostret som dig? At hun er for fin for mig og rigtig for dig?
-Det er ikke det, jeg siger. -Hvad siger du så?
At fordi jeg voksede op uden forældre, så bør jeg holde mig fra hende?
Vort ærværdige infanteri vender tilbage! Vær hilsede, feltmarskaller!
Fik I chancen for at affyre jeres geværer?
Bestemt. Vi lavede angrebsøvelser og trænede nærkamp.
Hvorfor sender de så ikke jer ud felten?
Vi kan ikke høre på grund af støvet!
Gemmer I jer stadig bag jeres legetøj? Sikke nogle krigsguder!
Blev I smidt ud af skolen eller efterladt? Hvorfor står I bare der?
-Vi skal nok vise jer! -Nu er det nok!
Et, et, et, to, tre...
Skal vi lave en aftale? Ingen af os jager hende.
Men hvis hun vælger en af os, så bliver det, som det bliver.
-I mit hjem kæmper man om pigerne. -Men vi vil ikke slås.
Har vi en aftale?
Ja.
ARTELLERISKOLEN
Undskyld, kammerat læge. Jeg faldt i søvn.
Det går nok. Den slags sker.
-Er alt som det skal være? -Ja.
Jeg syntes, jeg hørte fodtrin.
Masha, gå i seng.
Læg bøgerne væk.
Jeg skal kunne alle de latinske navne. Jeg har meget at lære.
Hvem gav dig blomsterne?
Det ved jeg ikke.
Piger, piger, piger. Jeg har ondt af jer.
I forelsker jer, og så flytter de ham til fronten.
De flyver til Moskva igen. Hvor mange flere bomber kan byen tåle?
Træk?
Luk vinduerne, og få noget søvn.
Lavrov?
Hør, hvad tænkte du på? Du...
Hvorfor gjorde du noget så dumt, Lavrov?
Det var ikke mig. Det var flaskerne.
Jeg troede, vi havde en aftale.
Ja, det havde vi.
Og du brød den.
Dmitry...
-Undskyld, jeg ville ikke gøre det. -Ville ikke?
Er det så enkelt? Du "ville ikke", men gjorde det.
Dmitry...
Jeg ved, at jeg er skyldig, men jeg kunne ikke lade være.
Tiligv mig, min ven.
-Tilgiv dig, og så er det overstået? -Overstået?
Hvorfor smiler du?
Tænk dig... Hun kyssede mig, og det var hendes valg.
Forældreløse afskum.
Nu er det nok! Stop!
Hold inde! Tilbage til sengene!
Hvad foregår der her?
Kammerat major.
Så...
Smukt.
Hvad skete der?
Jeg forstår.
Det her skete.
Shemyakin faldt ud af sengen i søvne...
...og ramte bordet med læberne.
Og Lavrov slog øjenbrynet mod sengen, da han hjalp sin ven op.
Hvis det ikke er, hvad der skete, deltager I ikke i træningen i morgen.
-Er det forstået? -Javel.
I så fald, ryd op her og gå i seng.
Kammerat løjtnant, det er ikke, hvad der skete.
Jeg sloges med undersergent Lavrov.
Ifølge reglerne skal vi straffes.
Hvorfor?
Stille!
I så fald...
Fem dage i arresten. Til jer begge.
Javel.
Det er ikke det hele.
Undersergent Lavrov...
Med tanke på din adfærd,
deriblandt gårsdagens episode under træningen,
kan denne situation meget vel føre til din eksklusion.
Modtaget.
VARSHAVSKOYEVEJEN
Jeg ser en fjendekonvoj bestående af pansrede køretøjer
som kører ad Varshavskoyevejen lige uden for Yukhnov.
Jeg ved ikke hvor mange. For mange til at tælle.
MOSKVA 190 KM
Fo to dage siden, efter hårde kampe, brød fjenden gennem vores frontlinjer.
De sendte straks flere store mekaniske enheder ind.
I dag tog de Yukhnov.
Lige nu har vi ingen tropper, som kan forhindre dem i at nå Moskva.
Vi har modtaget ordre om at mobilisere Podolsks militærakademier.
De er vores eneste resurser i området.
Vi må sætte alt ind
for at holde fjenden tilbage, til vi kan sætte reserver ind om 5-6 dage.
Men generalløjtnant, de er Den Røde Hæres fremtidige ledere!
De er vores guldreserve.
Om seks uger er deres træning fuldendt, og så kan de forsvare...
Oberst Strelbitsky, hvem og hvad skal de forsvare om seks uger
hvis tyskerne indtager Moskva i morgen?
Tro mig, oberst, det var en svær beslutning at tage,
men vi havde ikke andre muligheder.
Deres ordre er omgående at tage til Ilyinskyfronten.
Javel, kammerat generalløjtnant.
Befalingshaveren for den sammenlagte enhed
bliver lederen af infanteriskolen, generalmajor Smirnov.
Han venter dig ved fronten.
Du er udnævnt til hans højre hånd. Din opgave er...
...at skabe en forsvarslinje ved landsbyen Ilyinskoye.
Her er hovedvejen, floden og broen.
Vi bygger 20 artilleribunkere og 20 bunkere til maskingeværer.
Nazisterne har op mod 300 kampvogne. Kun artilleri kan stoppe dem.
Kammerat generalløjtnant,
vores kampklare våben er sendt til frontlinjerne.
Vi har kun 30 tilbage hvoraf kun 12 er pålidelige.
Resten kan kun skyde et halvt dusin skud, hvis vi er heldige.
Vi sender flere våben. Tag af sted omgående.
Fem til seks dage. Vi regner med dig.
Hold fjenden tilbage for enhver pris.
Skolens leder. Åbn porten.
Med venlig hilsen fra infanteriskolen.
-Hvorfor så alvorlig, Pakhomov? -Jeg har mine grunde. Ikke, Rayeel?
Rayeel!
Det er noget, jeg altid har villet vide.
Giver man mund-til-mund sådan her?
Eller sådan her?
Det er forskelligt. Alles læber er unikke.
Ja, ja, ja. Det er, som vores instruktør sagde til mig.
"Pakhomov, du må hellere lukke munden, inden du mister bevidstheden,
for din mund er ikke i overensstemmelse med militærets standard."
Masha! Masha!
Alex bad mig sige, at han ikke kan mødes med dig i dag.
Hvorfor? Hvad er der sket?
Han sidder i arresten. Han sloges med Dmitry.
Hvorfor er Yakhin så stille i dag?
Du bad mig om en date, men nu går du rundt uden at sige noget.
-Shishkina... Lucy... -Nå? Hvad er der?
Shishkina...
Jeg frier til dig.
Vil du... giftes med mig?
Artillerister, samling!
Infanterister, til skolen! Skynd jer!
Omgående!
Rayeel! Yakhin! Kom!
Kammerater! Kadetter og officerer!
Nazisterne forsøger at bryde igennem vores linjer.
Vores fædre og vores brødre
ofrer deres liv for at stoppe deres fremmarch.
Og nu er det vores tur.
Vi er blevet tildelt en opgave af stor betydning.
Vi skal til fronten ved Ilyinsky ved daggry, oprette en forsvarslinje
og holde fjenden tilbage i mindst fem dage,
uanset prisen, indtil der kommer forstærkning.
Uanset hvad fjenden angriber os med, uanset hvilke kræfter vi møder...
...så skal vi holde stand!
Hele krigens udfald,
krigen mod disse fascistiske svin, hviler nu i vores hænder.
Skal vi dø i denne stund, så skal vi dø som helte! Ingen overgivelse!
Alle skal af sted og bekæmpe nazisterne. Jeg bliver ikke her.
Safronov?! Luk mig ud! Hører du mig, Safronov?
Dmitry, vi må bryde ud.
Når vagten kommer med frokost, binder vi ham.
Det går nok ikke. Vi bliver straffet med yderligere ti dage her.
Det skal nok lykkes, Dmitry. Vagten er Safronov.
Ja, Safronov. Tænkte du på ham? Hvad vil de gøre ved ham?
Tænkte du på mig i barakken eller nu?
Kan du for en gangs skyld bryde reglerne?
Kom nu, slå mig.
Din kujon. Du gemmer dig bag reglerne.
Alex? Lavrov?!
Alex, hvorfor er du og Dmitry her?
Det var bare et lille slagsmål.
-Er han uskadt? -Selvfølgelig.
Vi skændtes bare lidt, ingen problemer.
Masha! Grigorieva!
Masha! Masha!
De lukker mig ud om fem dage. Kun fem dage til.
Jeg ved ikke, hvor jeg er om fem dage.
Jeg finder dig. Jeg gør, hvad det kræver.
Vær forsigtig derude.
Det vil tage mindst 24 timer at flytte 3.500 kadetter dertil.
Hvis tyskerne avancerer igennem Ilyinsky, kan intet stoppe dem,
så vi sætter en fortrop ind.
Deres opgave er at krydse Ilyinskylinjen i ly af natten
og gå sammen med kaptajn Starchak og hans faldskærmsjægere.
-Det er en gruppe eller et kompagni. -Har vi ikke mere præcis information?
Starchak underviste i militær efterretning.
Han dannede en guerillaenhed med sine elever og holdt antallet hemmeligt
så ingen ved, hvor mange der er bag fjendens linjer.
Starchaks guerillaenhed, sammen med vores,
skal bekæmpe fjendens tropper og vinde os tid.
Kammerat Mamchich, saml dine mænd og udrustning og tag straks af sted.
-Tag de bedste kadetter. -Javel.
Alyoshkin, gårsdagens ballademager, hvad hed han? Lavrov?
-Ja. -Han skal med i fortroppen.
Mænd som ham er deres vægt værd i guld. Gør det nu.
Kom nu, last hurtigere.
Ammunitionen skal til de første køretøjer.
Kadetter, fart på med kasserne.
Stop nu, mor. Det er flovt.
-Har du taget varmt tøj med? -Mor.
-Nætterne bliver koldere. -Vi skal kun være væk i fem dage.
Du ved, at vi har en topografieksamen i næste uge.
Min søn.
Jeg beder dig, vær ikke dumdristig.
Husk på, at du er hele min verden.
Ja, mor. Jeg mener, ja, kammerat militærlæge. Tilladelse til at gå?
Bevilget, kadet Nikitin.
Masha!
Alex skal også af sted. Strelbitsky beordrede ham til fortroppen.
De skal af sted nu, før os andre.
Heldige asener. De fik helt nye sigter.
Fortrop, af sted!
Konvoj mod Yukhnov, af sted!
Gør klar til afgang!
Af sted med jer!
Fart på, drenge! Last kanonen!
Alex!
Shemyakin, ikke drømme! Kom i gang!
Alle skal tage to sæt med fem skud! Fem panserbrydende, fem brisanter!
Hurtigere! Last kasserne!
Tredje division, gør klar til afgang!
-Kom nu! -Dima, min søn. Dima.
Stop! Flyt køretøjet! Kammerat løjtnant! Kammerat løjtnant!
Alle slægtninge bedes gå til side. Gør, som jeg siger!
Gå ti skridt tilbage! Gå tilbage
Mikhail!
Du, spil noget, når I nu er her!
Start motoren og kør! Kammerater, gør plads!
Gå tilbage! Gør nu, som jeg siger!
-Afanasy! -Far!
Lisa?!
Afanasy!
Undskyld. Gør plads.
Lisa, hvad laver du her?
Vi ventede. Jeg har lavet suppe. Har du spist?
Far, skal du i krig nu?
Nej, min søn, ikke i krig. Det er kun en øvelse.
Skal alle i krig, bortset fra dig?
Vovka.
-Opfør dig pænt. Ikke? -Jo.
Til side!
Og hjælp din mor. Jeg lover, at jeg kommer tilbage.
Alyoshkin! Kom nu!
Gå til side! Spær ikke vejen.
Jeg kommer tilbage.
Kom nu!
Vovka!
-Vær en helt! -For dig, far!
Af banen!
Fra Det Sovjetiske Informationsbureau.
Borgere i Sovjetunionen.
I dag udførte nazisternes fly en række luftangreb.
Mange angreb blev slået tilbage,
men det lykkedes flere fly at komme igennem
og kaste brandbomber over forskellige dele af byen...
Den hvide halvmåne, som våger over...
Du... Læs et digt for os.
For de fleste af os er livet et barsk område:
Vi kommer til verden med skrig og smerte.
Vi kæmper for at vokse, at lære at flyve, men hvorfor?
Blot for at dø?
Jeg nægter at tro det. Der er mening med livet.
Gennem buskads, gennem torne, kan man skære sin vej.
Vi må se på vores rejse uden frygt.
Og med mod nærme os den forræderiske front.
For selv om et farligt bæst står i min vej,
vil jeg flyve som ørnen, ikke dens bytte.
Jeg vil kæmpe mand mod mand, for jeg er født i Sovjets land.
I dækning! Ind mellem træerne!
Lever du?
Ud! Løb mod træerne!
Hvad laver I? Løb!
-Af sted! Kom nu! -Ud! Hurtigt!
Bogatov?!
I dækning!
-Kanonerne brænder! -Der er ild i lastbilen!
Ned!
Det er en ordre! Få kanonerne ud nu!
Fart på! Hurtigere!
Herovre! Vi skal have kanonerne ud!
-Sluk ilden! -Få kanonerne ud!
Kom nu, Tkachenko!
Væk! Jeg kører den væk!
Tilbage! I dækning, den sprænger!
Tkachenko, hop ud!
Tkachenko. Han lever.
Hurra!
-Andrey! -Du lever!
Tilbage til køretøjet!
Læge, her! Bogatov er såret!
Hent en forbindskasse! Giv mig din rygsæk! Rygsækken!
Hurtigt! Ned!
Min notesbog.
Forsigtig.
Ven.
Hold ud.
En dum måde at dø på.
Jeg nåede ikke engang til fronten.
En sand helt.
VARSHAVSKOYEVEJEN
-Yakhin og Khalilov, kom med mig. -Javel.
-Bliv, hvor I er. -Ja, hr. officer. Børn, stå stille.
Mukhin og Lavrov, følg mig.
-Vær ikke bange. Vi er venner. -Vi er fra Podolsk.
Hvorfor skulle jeg stole på dig? I går kom nogle "venner" til byen.
De dræbte fire og bortførte borgmesteren.
Hvad vil de med ham? Han er en gammel, enarmet mand.
Hvad fragter I?
Hvad vi fragter? Gammelt tøj, sko, bukser, en frakke...
Mit barns gudmors far døde, så hun gav os hans ting.
Vis dem, Marusia.
Jeg går ud fra, at du leder enheden?
Det har du ret i.
Kommandant for infanteri- og artillerikadetternes fortrop,
oberstløjtnant Mamchich.
Efterretningsinstruktør kaptajn Starchak. Dette er mine elever.
Må jeg se dine papirer?
Der er flere infiltratorer i skoven, end der er svampe.
Jaså?
Alex?! Lavrov?!
Undskyld, kammerat kaptajn.
Yerokhin, ikke sandt?
Yerokhin, kender du kadetten?
Vi er fra samme børnehjem. Han er Alex Lavrov.
Godt. Sænk jeres våben!
Rør!
Yerokhin!
-Alex! Lavrov! Ven. Se dig! -Og dig!
Godt at mødes, oberstløjtnant.
Sådan fanger vi nazister i området, ved hjælp af levende madding.
De opfører sig, som om de ejer landet.
Men nu da vi har artilleri, vil vi sætte dem på plads.
Yerokhin! Zaitseva! Det duede ikke.
Du skulle ikke have vist foden, og desuden var våbnet synligt.
Det var min fejl, kammerat kaptajn.
Den slags fejl kan koste os livet.
Vi var heldige, at vores venner havde ondt af os.
Spejdere. Hovedstyrken kommer senere.
Lad motorcyklerne passere. Mine børn tager sig af dem.
De tunge køretøjer er dine.
De er sandelig selvsikre.
Fordi de ikke ved, at vi har fået artilleristøtte. Held og lykke.
Bemand jeres positioner! Kanon et-infanteri, brisant.
Brisant, javel!
Kanon to og tre -køretøjer, panserbrydende!
-Panserbrydende! -Panserbrydende ladt!
Reference, midt, 12 til højre, panserbrydende!
-Panserbrydende ladt. -Panserbrydende ladt!
-Parat! -Fyr!
Fyr!
-Fyr! -Affyrer!
Fik dem.
Forreste køretøj, panserbrydende! Fyr!
-Panserbrydende ladt! -Fyr!
Fjendesoldater, brisant!
Tyskere til højre!
Følg mig!
-Anden sektion følger mig! -Javel!
Afskær infanteriet!
Følg mig!
Lavrov, tilbage til din station!
Lavrov, hvad fanden? Tilbage!
Sådan. Artilleri?
Følg mig.
Jeg sagde "følg mig"!
...Pavlenko og Sinitsyn.
-Kaptajn Rossikov! -Ja?
Er dette din soldat?
Ja, han er skytte. Undersergent Lavrov.
Fortæl mig, hvorfor en af dine skytter foretager et enmandsangreb.
Han angreb i hvert fald i stedet for at trække sig tilbage.
Du tager det ikke alvorligt...
Er du så fast besluttet på at blive en helt?
Hørte du kampråbene, og fødderne ville lede dig på jagt?
Sæt nu du var blevet skudt mellem øjnene?
Så havde du ligget her ligesom dem.
Forskellen er, at de døde, mens de passede deres opgave.
Du er artillerist. Du er skytte. Det gør dig til specialist.
Uden specialister har vi intet artilleri!
Og uden artilleri har resten af os ingen beskyttelse,
og så ender vi som dem, side ved side.
Eftersom du brød reglerne, bliver du degraderet til ammunitionstjeneste.
Javel.
Af sted!
ILYINSKYFRONTEN
Se, de har sat grønskollingerne ind. Kampene må gå dårligt.
De vil dø her for ingenting.
Kammerat oberst, hør.
Vi har bygget 9 bunkere på denne side af vejen og 11 på den anden.
Nogle af dem er ikke ved floden, men længere væk,
ved den anden og tredje linje.
Kammerat oberst, vi har arbejdet 20 timer om dagen.
Vi graver endda om natten...
Ti stille. Hvad taler du om? Kalder du det her en forsvarslinje?
Hvorfor er intet forberedt?
Hvad mener du, kammerat oberst? Det er en god betonbunker.
En af de mange, vi har bygget.
Det er en ligkiste. Hvorfor er skydehullerne ikke pansrede?
Et skud, så dræber splinterne alle inde i den!
Hvor er dørene?
Et par granater kastet ind bagfra dræber os alle!
Har du bemærket, at der ikke er noget camouflage?
Ovenfra, fra den anden side af floden,
vi kan ses på lang afstand!
De skyder os i småstykker, og vi forsinker dem ikke engang!
Vi har gjort alt, vi kan her. Du har set det.
Du har set, at vi også har kvinder og gamle, som arbejder uden søvn.
Kammerat oberst!
Vov ikke at gemme dig bag kvindfolk!
Fire tusind! Så mange af mine unge drenge er på vej hertil
for at blive dræbt på stedet! Vil du hjælpe dem med at dø hurtigere?
Hør på mig, oberst. Jeg har hverken panserværn eller døre!
Befæstningerne skulle færdiggøres om mere end to måneder.
Ingen havde troet, at tyskerne ville nå helt hertil.
Se, Smirnov er her.
Kadetterne hjælper lokalbefolkningen med at bygge befæstninger langs floden
og opsætte barrikader mod kampvogne og infanteri.
To infanteribataljoner ankommer i aften og yderligere en ved daggry.
De fleste af mine kadetter er stadig på vej.
Vi har intet feltkøkken, kun en dags rationer,
og vi har ikke fået våben.
Fortroppen klarer sig ikke længere end et par døgn.
Har du nogen tanker om forsvaret?
Tyskerne er nødt til at krydse denne bro.
Zaitsevo og Bolshaya Shubinka er omgivet af sumpmark.
Selv om de forsøger at komme igennem, kan vi presse dem tilbage.
Men hvis deres styrker krydser broen, bliver vi hurtigt slået.
Derfor foreslår jeg, at vi sprænger broen.
Det forbyder jeg.
Jeg skal forsvare den, til vores modangreb... når vi får panserstøtte.
Jeg ser det som nødvendigt for at støtte fortropperne.
De må holde ud i længere tid end ventet.
Vi må sikre forstærkninger, ammunition og proviant,
sørge for lægebehandling og evakuere de sårede.
Med hensyn til fronten...
Oberst Strelbitsky, du har beføjelse til at beordre antipanserild.
Jeg har ikke set nogen flygtninge i to dage.
Det vil sige, at tyskerne er tæt på. Vi ser dem nok snart.
Hvorfor sidder I her og dovner?
Vi er lige kommet, kammerat løjtnant. Vi ved ikke, hvad vi skal lave.
Giv os skovle. Vi skammer os over ikke at arbejde.
I bør skamme jer. Hvad skal I med skovle?
I er trods alt musikere. Jeres kald er musikken.
Så spil. Spil, drenge.
Skænk folket lidt glæde.
Forbered jer, når det første skud eksploderer tæt på jeres bunker.
Et til, så flytter I kanonen ud af bunkeren.
-Kammerat oberst, et spørgsmål... -Jeg ved det.
Det er imod reglerne at flytte kanonen.
Selvfølgelig ved I det, og det gør tyskerne også.
Når de har skudt sig ind, rammer de bunkeren
og på det tidspunkt skal I ikke befinde jer i den.
Når røgen har lagt sig, flytter I kanonen tilbage og fortsætter.
VARSHAVSKOYEVEJEN. FORTROPPERNES POSITION.
Ikke endnu... Vent...
Kom!
Reference to, fjendepanser!
-Parat! -Fyr!
Affyrer!
Forbier!
Den forbandede...!
Juster sigtet! Skynd jer!
-Klar! -Fyr!
Affyrer!
Godt, Lavrov. Jeg havde ikke troet det, hvis jeg ikke selv havde set det.
Grav videre, kammerater.
Arbejd så hurtigt, I kan. Tyskerne nærmer sig.
Løft støttebenene! Kanoner på deres pladser!
-På plads. -Ja.
De har købt os tre dage, det er godt.
Men de skal holde ud længere, til befæstningerne er klar.
Så gør vi det.
-Lavrov, panserbrydende! -Jeg har kun brisantgranater tilbage!
Affyr brisant for at holde dem tilbage, så indleder vi tilbagetrækning.
Hjælp de sårede!
Han er fra fortroppen. Gør ham klar til operation.
Affyrer!
Fart på!
Lad mig se!
Kampvogne! Vores kampvogne!
Fortroppen er udmattet. De har holdt fjenden tilbage i fem døgn.
Heldigvis har den 17. panserdivision...
Kampvognene skal videre til Borovsk.
Jeg må også meddele, at reserverne ankommer senere end forventet.
Det indebærer, at vi må møde fjenden på denne front.
Mit forslag er følgende: Vi opløser fortroppen
og lader kadetterne vende tilbage til deres bataljoner inden daggry.
Tak. Held og lykke i Borovsk.
68 døde.
Drenge, har nogen af jer set undersergent Lavrov?
Alex?
Han er med kaptajn Starchaks mænd, tæt på... Alexeyevka.
Kør hurtigere, kammerat kaptajn! Jeg løber snart tør for ammunition!
Jeg kører så hurtigt, jeg kan på en cylinder!
Affyrer!
Kom nu, fortsæt!
Farvel, kaptajn. Held og lykke.
-Vis ikke tyskerne nogen nåde. -Helt rigtigt.
-Held og lykke. -I lige måde.
Af sted!
-Masha? -Forsigtig. Lig stille.
Hvor er vi?
Fortropperne fik nye ordrer, de skal tilbage til befæstningen.
Og du? Hvorfor er du her?
Græd ikke. Alt er i orden. Sårene er ikke alvorlige.
Så mange døde.
Vi gravede grave hele natten, men kunne ikke begrave alle.
Lavrov!
Du ser frisk ud!
Granatchok klæder dig.
Hvil dig og bliv frisk. Kan du huske, hvor du hører hjemme?
-Ja, det kan jeg. -Det stemmer. Bag dit gevær.
Du har en smuk, kommende kone, Lavrov. Men vigtigere, en tro.
Hun sagde: "Jeg vil ægte ham og går ingen steder, før han er fundet."
Så vi gennemsøgte området.
Du var heldig, Lavrov. Tag dig godt af hende.
Farvel for i dag!
Fremad!
"Kommende kone?"
Kom nu, fart på!
ILYINSKYFRONTEN. FØRSTE FORSVARSLINJE.
"...jeg savner dig utrolig meget.
Kære Martha, min elskede. Jeg tænker på dig hvert sekund hver dag.
Vi sover i tre timer, så graver vi skyttegrave.
Hele natten ser jeg mod himlen, dyb og mørk, som dine øjne."
Spørg hende om koen.
Pakhomov! Hvorfor sover du ikke?
Jeg kan ikke sove. Jeg sulter.
Her.
Du er en god mand, Vasilkov!
Se, hvad uddannelsen har gjort ved dig.
Jeg spiser ikke meget, og du er større og skal have næring, så spis.
Når vi har smidt nazisterne ud, skal du besøge mig i Kherson.
Jeg vil sørge for, at du spiser dig tyk, Vasilkov.
Min mors rødbedesuppe er utrolig.
Hvad er det, Pakhomov?
Kammerater, tag jeres hjelme på. Hjelme på.
I dækning!
Ned i skyttegravene! Læg jer!
Tyskere!
Tilbage i skyttegravene!
Det er bare tønder! Det er kun tomme tønder!
Kom tilbage, inden du dør! Hvor skal du hen, din idiot?!
I dækning!
Tilbage til skyttegravene!
Ned! Læg jer med ansigtet mod jorden!
I dækning!
Ned!
Tilbage!
Makker! Bliv liggende, Vasilkov! Bliv liggende!
Ned!
ANDEN FORSVARSLINJE. LØJTNANTS ALYOSHKINS POSITION.
På jeres pladser.
-Op med dig! -Jeg kan ikke høre noget!
Jeg sagde op med dig!
Jeg kan ikke høre!
Hvor er jeg?
Læge!
Sergenten slår mig ihjel. Jeg har mistet mit gevær.
Sergenten myrder mig. Mit gevær... Sergenten myrder mig.
Hør efter!
Gør jeres våben i orden!
-Hør her, du... -Op.
Gør jeres våben i orden!
Op, brødre!
Hør efter! Gør jeres våben i orden!
Kontroller jeres våben og udrustning!
Gør jeres våben i orden! Op!
Pakhomov? Pakhomov?
Victor... Så du vores skyttegrav kollapse...
...og dit gevær blive begravet?
Det er uretfærdigt, Pakhomov, meget uretfærdigt.
Hvad nu med din mors suppe? Hvad med Kherson? Victor!
-Stille. -Victor!
Stille, Vasilkov, vær stille.
Jeg fik en på hovedet, men jeg har det fint.
Jeg overlevede Vinterkrigen, og jeg overlever også den her.
Godt sagt.
Og hvor... Hvad hedder han...
Hvem?
Kammerat kommandør! Panser! Der er kampvogne på den anden side!
Mange!
På jeres pladser! Bemand alle stationer, kadetter!
Panserbrydende!
-Panserbrydende! -Panserbrydende ladt!
Maskingeværskytter, klar til at afskære infanteriet!
Mål, første kampvogn!
-Klar! -Fyr!
Affyrer!
Skyd kun mod synlige mål!
Affyrer!
Panserbrydende! Kom nu!
Fyr!
De har opdaget os! Rul kanonen ud!
Rul kanonen ud af bunkeren!
Flyt den ind! Fart på!
Panserbrydende ladt!
Fyr, Pavlov! Fyr!
Ja!
-Panserbrydende! -Panserbrydende ladt!
De kan se os, rul kanonen ud!
Træk! Hurtigere!
-Bag kanonen! -I dækning!
Din tur, Lepyokhin!
Leder, halv længde!
-Klar! -Fyr!
Affyrer!
Flor! Godt klaret, Lepyokhin!
Mål-retirerende fjendepanser! Panserbrydende!
-Klar! -Fyr!
Affyrer!
Alex?
Dmitry?
Du er i live!
Gudskelov er du i live!
Alyoshkin gav mig lov til at opsøge dig.
Ingen ved, hvad der sker.
Vi holder den anden linje. Alle slås, bortset fra os.
Efter tre angreb på fronten er alt blevet stille
og vi ved ikke, hvad vi kan forvente.
Hvordan har du haft det?
Dræbte du mange nazister?
Mange, Dmitry... Mange.
Men de dræbte os mange af os.
Alexey Sinitsin.
Rustam.
Vasily Losev.
Polushkin.
Ryzhenko.
Sushko.
Anatoly Mukhin.
Ozerov.
Gorokhov.
Zhuravlyov.
-Sigt! -Alex Zhilin.
-Fyr! -Yakov Livstein.
Kutumov.
-Rodionov. -Fyr!
Nikolai Andreyev.
-Fyr! -Vasily Akulov.
Rør!
Fedor Gromov.
Nikolai Kireyev.
Andrey Belov.
De sagde, at du var erfaren, men at du pruster som en hest.
Jeg er erfaren, kammerat kaptajn, men nætterne er kolde, og næsen løber.
Jeg dækker dig i stedet. Knægten er for tynd.
-Hvilken erfaring har du? -Jeg var spejder i 1940 ved Viborg.
Hvad er det?
Endnu en radiovogn, den fjerde.
Det indebærer, at vi har mindst fire divisioner tæt på os.
Her er koordinaterne, hvor deres køretøjer samles.
Bring dem til hovedkvarteret. Yerokhin, tag med ham.
Vi forsøger at tage en fange.
Ifølge vores information fra Semionovskysøen
samler tyskerne en kraftig styrke af pansrede køretøjer og infanteri.
Vi kan ikke holde dem tilbage længere.
På kort tid har vi mistet over halvdelen af vores tropper ved fronten.
Enten døde eller hårdt sårede.
Vi har også mistet meget udrustning.
Vi har brug for tid til at få forstærkninger og omgruppere.
Major, det lader til, at vi ikke klarer det uden dig.
Kammerater, dette er major Dementiev, kommandør af raketartilleridivisionen.
Han er kommet med nye våben, som kræver ekstra hemmelighed.
Hvad siger du, major?
Den formodede tyske position er inden for skydeafstand,
men vi skal skyde fra denne mark, to kilometer fra frontlinjen.
Vi har brug for mindst en dag til at reparere vores forsvar.
Din hjælp er af stor betydning. Vi sørger for jeres sikkerhed.
Du burde ikke have forladt infirmeriet uden tilladelse.
Jeg vil bare mødes med drengene. Jeg er tilbage i morgen tidlig.
I to, ned mod jorden nu! Nu, sagde jeg!
Ned på jorden og kig nedad!
Vis mig jeres papirer.
Hvad sagde du?
Rejs jer. Det er i orden.
Tilbage til bilen.
Jeg anbefaler, at I holder vores møde hemmeligt.
Også for oberst Strelbitsky?
Han ved, hvor vi er på vej hen.
Jeg tror, vi så noget, som vi ikke burde have set.
-Hvorfor kører de så langsomt? -Og uden lys...
Kammerat, har du set en konvoj?
En reparation forsinkede os. Hvilken vej kørte de?
Jeg så konvojen. Den kørte mod Zaitsevo.
-Har du tændstikker? -Ja, jeg har dem her.
Du må selv tænde den.
Det er min hånd. Jeg kom til skade i går, og nu er den helt hævet.
Jeg skal til sygehuset...
-Hvilken retning kom de fra? -Derfra.
De kørte samme vej tilbage.
Vi må sikre marken her, og skovvejen.
Tag kadetter fra reserven og lad ikke noget passere ubemærket.
Javel.
Det svin. Det ene glas efter det andet.
Hvad spiser han? Melon?
Ananas.
Ananas? Vi har kun fået feltrationer i flere dage. Drengene ville elske det.
Vi gør det. Tager dem til fange.
Forbered affyring!
Parat?
Hvad pokker...? Løb!
Lavrov? Kadet Lavrov, du skal være i infirmeriet!
Han beder dig skåne ham. Han vil fortælle alt, han ved.
Hans overordnede forlanger, at han indtager Moskva snarest muligt.
De forbereder et angreb på Bolshaya Shubinka inden for de nærmeste dage.
De vil fortsat kæmpe for at tage broen...
...men de samler også styrker ved Bolshaya Shubinka.
Officeren kaldte sin ordonnans en kujon
og sagde, at Sovjetunionen er et underudviklet land.
Han siger, at i Polen...
...da krigen var tabt, valgte polske soldater at kapitulere...
...mens de russiske soldater valgte at dø.
Han siger, at de lige havde overfaldet en gruppe røde,
og han taler nok om vores fortrop.
Han siger: "Vi kunne have massakreret dem alle...
...men vi opførte os civiliseret og tilbød dem at kapitulere.
Og hvad gjorde jeres røde?"
Nå, hvad gjorde de?
Han siger: "De overdængede vores tropper med håndgranater.
Hvem kæmper sådan?"
-Han siger... -Bare oversæt.
Han siger: "I har skabt en flok...
...vilde."
Værsgo, kammerat kaptajn. Det er vores trofæ.
Spis, spis.
Farvel, Pakhomov. Pas godt på dig selv.
Hvad har du der?
Ananas.
Hurtigt! Skynd jer, brødre.
Drenge, hjælp os.
Jeg har ammunition og godter med.
Tyskerne har vist skidt i bukserne. Vi har ikke set dem i et døgn.
De gemmer sig som rotter.
Ja, de gemmer sig. Hent skovle og kom i gang.
Skovle? Vi troede, at vi endelig skulle bruge geværerne.
Jeg vil forklare: Det er svært at kaste en bomb lige ned i en skyttegrav.
Når den eksploderer, beskytte væggene jer mod splinter.
Så kom i gang, brødre. Det holder jer varme.
Vi er her ikke for at beskytte os selv, men for at beskytte Moskva.
Hvordan vil du beskytte Moskva, hvis en bombe sprænger hovedet af dig?
Kom i gang.
-Gas! -Gasmasker på!
Gas! Gas! Tag gasmaskerne på!
Yakhin, hvor er din gasmaske?!
Det er ikke gas, men røg.
De vil storme broen.
Tag gasmasker frem!
Monter bajonetter! Skyd mod infanteriet!
Hvorfor er vi på anden forsvarslinje? Vi har de bedste kanoner.
Det er netop derfor!
Vi fik ingen haubitser, Dementievs artilleridivision blev holdt tilbage,
og kampvognene flyttet til Borovsk.
Jeres kanoner, Alyoshkin, er mit sidste håb.
Angrib, drenge!
Kæmp for at beskytte vort moderlands hjerte! Kæmp for Moskva!
Hurra!
Hurra! Jeg fik en!
Jeg kan ikke se noget. Har jeg stadig øjne?
Ja, det er bare granatchok, Sergey. De tager sig af dig på sygehuset.
Jeg skal ingen steder. Jeg kan stadig bruges til noget.
Jeg kan lade maskingeværer.
Du har været i kamp før, ikke?
Hvor?
Spanien.
Et smukt sted?
Rayeel. Rayeel, lever du?
Rayeel, vågn op, jeg beder dig. Vågn op, elskede...
Hører du mig? Vågn op... Vågn op, Yakhin!
Jeg vil giftes med dig!
Rayeel, jeg vil giftes med dig!
De smelter.
Vent! Han er i live!
Begrav ham ikke! Han er i live!
Snefnuggene smelter på hans hud!
Begrav ham ikke!
Snefnuggene smelter på huden! Han er i live!
Han er i live. Før ham til infirmeriet!
I morgen angriber de Bolshaya Shubinka. Send våben dertil.
-Vi har kun gamle træningsgeværer. -Send alt, hvad vi har.
Kikkert.
Vi sørger for, at tyskerne sætter så mange tropper ind som muligt
så de sidder fast i sumpen, men de vil ikke afbryde angrebet her...
Sæt sprængstof på broen i nat,
og var parat til at sprænge den, når jeg giver ordren.
Sæt nu vores kampvogne kommer?
Jeg har ingen idé om, hvornår vi får panserstøtte,
men der er mindst 200 fjendtlige kampvogne på den anden side af floden.
Vores forsvar svækkes, men hovedporten står åben.
TREDJE FORSVARLINJE. LØJTNANT SHAPOVALOVS POSITION.
-Hvor er Dmitry Shemyakin? -Derovre.
-Hej. -Hej.
De sender mig for at forstærke Bolshaya Shubinka.
Endelig skal vi arbejde. Vi har fået nok af at hvile os her.
Jeg venter på dig.
Virkelig?
Ja.
Hvad læser du?
Reglementet.
-Hej, Alex! -Hej.
-Jeg håber, du bliver frisk. -Så vi kan kæmpe sammen.
Jeg har det fint.
De holder mig hjemme på grund af en lille skramme.
Her er tørret brød till rejsen. Fra os i infirmeriet.
-Tag det -Tak, Alex.
Tag dem her. Du får brug for dine kræfter i morgen.
Misforstå os ikke. Hør her.
Vi har været venner, siden vi var tre.
Vi legede sammen i sandkassen.
I skolen delte vi bord.
Alle troede, at vi skulle giftes.
Undskyld, Alex. Vores aftale var ikke retfærdig.
Jeg frygtede, at jeg ville miste Masha... så jeg opførte mig dårligt.
Det er fint, men det lyder, som om du siger farvel. Lad være.
Vi må tale sammen, når du kommer tilbage.
Vær ikke urolig, Slava. De forsøger bare at skræmme os!
Når de har bombet færdigt, skal vi vise dem!
I NÆRHEDEN AF BOLSHAYA SHUBINKA
Skyd brisanter mod infanteriet!
-Kast! -Tyskere til venstre!
-På jeres pladser! Panserbrydende! -Panserbrydende ladt!
-Fyr! -Fyr!
-Panserbrydende! -Panserbrydende til højre!
-Panserbrydende ladt! -Kom!
Den har sat sig fast!
Ned i skyttegraven! Nu!
Slava, ned i skyttegraven!
Slava!
Hvordan går kampene i Bolshaya Shubinka?
Vær ikke urolig. Din Slava klarer sig godt.
-Gør han? -Ja.
-Slava, ræk mig din hånd! -Andrey!
-Hjælp mig med at tage ham! -Andrey!
Bliv her, dæk mig!
Sygeplejerske, kender du Lucy Shishkina?
Lucy? Naturligvis kender jeg hende.
Hvor er hun nu?
Ved frontlinjen. Drik din te.
Lucy var med til at plukke urterne til den.
Hun vaskede også din uniform.
De brændte ham! De brændte Andrey Tkachenko!
Giv mig et gevær! Giv mig et gevær nu!
Jeg dræbte ham, Dmitry! Han brændte Andrey Tkachenko, og jeg dræbte ham!
-Ja, Slava, du gjorde det godt! -Virkelig? Ja?
Sig ikke noget til min mor, okay?
Selvfølgelig siger vi ikke noget.
Slet ingenting. Intet. Lad dem tro, jeg er i live.
Min bedste ven kom også til Bolshaya Shubinka: Leonid Zuev.
Vi er fra samme by. Vi var klassekammerater.
Vi fiskede sammen. Vi lavede alting sammen.
Da vi gik i skole, omfavnede hans mor os tit og sagde:
"Pas på hinanden."
Hvad skal jeg sige til hende nu?
Han har en vigtig rapport fra Shubinka.
Han mister ofte bevidstheden. Han er døende, kammerat oberst.
Jeg er politisk kommissær Filippov.
Tyskerne har indtaget Bolshaya Shubinka.
Tilgiv os, vi kunne ikke holde dem tilbage.
Der er færre end 40 infanterister tilbage i live.
De har søgt ly i nærliggende huse.
-Hvad skete der med artilleriet? -De er døde, alle mand.
De blev brændt levende. Alle blev brændt. Alt blev brændt.
Ivan...
Hvad er der, der sker, Ivan?
Du ved, hvad der sker. Krig.
Ja, der er krig...
Men hvorfor udkæmpes den af vores børn?
Hvorfor nævnes de ikke i udtalelser?
Som om de var glemt...
De har ikke set noget af livet endnu.
De har ikke oplevet livet endnu.
Nu bliver de sprængt i småstykker og brændt levende.
Skal jeg godtage, at dette er krig?
Det er en massakre.
Hvorfor er du så stille?
Snart er ingen af dem i live længere.
Ingen af 3.500.
Hvor er reservestyrkerne, som de dør for?
De dør ikke for reserverne.
Ja.
De beskytter Moskva og vores moderland.
Men hvorfor interesseret vores moderland sig ikke for dem?
I det mindste for dem, som stadig er i live.
Hvad skal jeg gøre? Hvad kan jeg sige til dig?
Jeg har mine ordrer. Jeg skal kæmpe til det sidste.
Et sted derude ved Bolshaya Shubinka kæmper de overlevende.
De er alene.
Jeg kan hverken sende hjælp eller beordre deres retræte.
Hvad mere kan jeg sige?
Men de alle vil dø derude.
Alle sammen.
Så må det være sådan.
I denne krig.
-Hvor er Shishkina? -Hvad?
Lad ikke, som om du ikke kan høre mig.
Hvorfor er I alle i andre her, men ikke hende?
Igen.
Godt. Mere cigaretpapir.
Man kan også fylde skoene, så det giver varme.
Hvad taler I om?
Papirbudskab fra himlen.
"Jeres opmærksomhed, modige soldater!
Selv om I har kæmpet med ære, har jeres modstand mistet mening.
Vi har taget Varshavskoyevejen mod Moskva." Du godeste!
De er næsten ved Moskva, mens vi fryser røven af her.
"Om et par dage indtager vi Moskva.
I er sande soldater, og vi respekterer jeres tapperhed."
Hørte I det, drenge? De respekterer os.
"Kapituler og kom over på vores side.
I får en varm velkomst, god mad og varmt tøj."
I ærlighedens navn, hvad laver vi?
Vi sulter. Se. En chance for at leve godt.
Sidde i varme og få god mad.
De har sikkert også schnaps.
Der står: "Løbesedlen er jeres billet."
Ved I hvad, jeg kan ikke vente længere.
Jeg tror, jeg gør brug af min billet.
Pas på. Den kan være forgiftet.
Jeg vil prøve den.
Sergey, hvad fanden er der med dig?
-Han har fået granatchok. -Han vil tørre røv med billetten.
Der kom noget over mig. Skød jeg ham? Skød jeg ham?
Hvad går der er af dig, Sergey? Jeg var ved at skide i bukserne.
Glem alt om at vende tilbage til fronten.
I får brug for senge til dem, der kommer fra Shubinka.
Vi flytter dig til sygehuset.
Hvorfor? Jeg er kommet mig. Jeg skal hjælpe mine venner.
Hvad fanden?
Kablet blev revet over af en eksplosion.
Hvad skal der gøres?
-Hvor kom du fra, soldat? -Bolshaya Shubinka.
-Men alle der døde. -Bortset fra mig.
Dmitry?
Dmitry! Dmitry!
Du lever! Dmitry, du lever!
Er du såret?
Dmitry... Dmitry? Dmitry?
Er du såret? Dmitry, er du såret?
Ikke et krummet hår, vil du tro det?
Som om jeg var skudsikker.
Dette er Slavas blod.
Nogen andre? Er nogen andre vendt tilbage?
Nej. Ingen andre er i live.
Bum!
Jeres opmærksomhed, kadetter.
Hvorfor skal vi hente jer fra skyttegrave og bunkere?
Hvorfor nægter I at tage til sygehuset?
I er soldater, der er blevet beordret til Podolsk. På min ordre.
Kammerat oberst, vi holdt et møde
og besluttede, at alle, der kan holde et våben, skal blive på fronten.
Her er papiret.
Vi kan stadig slås.
Hvis tyskerne krydser floden, kan vi i det mindste bære ammunition.
Vi gør ingen gavn på sygehuset.
Vi dør, om nødvendigt, men nazisterne vil altid huske vores modstand.
-Nemlig. Vi bliver. -Alle er enige.
Drenge.
Jeg ville gerne følge med jer i kampen
og gøre det af med de nazistsvin, der står i vejen for os.
Men vores opgave er ikke at dø som helte,
men at gøre modstand så længe som muligt.
For at gøre det må vi overleve.
Og desuden...
I skal gennemføre jeres uddannelse
og få jeres eksamen, for hæren har brug for uddannede officerer.
Derefter kan I lede andre soldater i kampen mod nazisterne.
I er nødt til at tage af sted, drenge.
Last kasserne.
Du må ikke gøre det, Alex. Jeg beder dig, gør det ikke.
Jeg vil ikke indlægges på sygehuset, Masha.
Det her er ikke et sår, kun en skramme.
Og dit granatchok?
Hvilket granatchok? Jeg kan se, høre og har min gode hukommelse.
Hør nu, Alex. Du skal overleve. Jeg har brug for dig.
De er som to unge turtelduer. Synet af dem giver mig glæde.
Alex, gå. Gå nu.
Kadet Lavrov. Skift din forbinding og gør klar til afrejse.
-Kammerat militærlæge... -Du hørte mig.
Grigorieva, hjælp ham.
Min kommende kone?
-Farvel, drenge. -Her er adressen i Podolsk.
-Farvel, brødre. Held og lykke. -Tag den.
Kadetter, ind i vognene.
Farvel.
Vi ses.
Dmitry, hjælp mig med at blive. Gem mig.
Jeg kan ikke tage af sted nu.
Jeg ved, at det er imod reglerne, men jeg beder dig som min ven.
Kom tilbage.
Kom nu, Dmitry, gør det for min skyld.
Nikitina kigger. Vent.
Nu!
Kadetter, ind i vognene. Nu.
-Farvel, drenge. -Kom godt frem.
Ind i vognene!
Vi ses i skolen!
Vi er lastede og klar!
Kom nu, ind i den anden vogn!
Af sted med jer!
TREDJE FORSVARSLINJE. LØJTNANT MUSERIDZES POSITION.
Camoufler vores position, soldater!
Bunkeren må ikke kunne ses.
Remizov, tag nogle mænd med og hent mere hø.
TREDJE FORSVARSLINJE. LØJTNANT SHAPOVALOVS POSITION.
Her kommer førstehjælps-kasserne.
Grigorieva, hvorfor løber du rundt? Kom i ly.
Javel!
Hent førstehjælps-kasser, soldater!
-Hvorfor er du pludselig sådan? -Hvordan?
Jeg ved det ikke. Anderledes.
Jeg synes ikke om, at du gør, som du vil.
Nå, sådan?
Alex, det lader til, at vi skal tilbage til skolen.
-Hvem er "vi"? -Alle. Alle sammen.
De sender alle sårede direkte til Podolsk.
Der kom ordre til tilbagetrækning til Maloyaroslavets.
De meddeler den når som helst.
-Har alle fået førstehjælp? -Ja!
Jeg skal til Alyoshkins bunker.
Panser! Vores kampvogne!
Museridze, vores kampvogne!
Vores kampvogne!
Kammerat løjtnant, vores kampvogne er her!
ANDEN FORSVARSLINJE. LØJTNANT ALYOSHKINS POSITION.
Vores kampvogne!
Hurra!
Nu skal vi vise tyskerne, hvad vi kan!
De er tyske kampvogne! Til jeres pladser!
-Monter bajonetter! -Til jeres pladser!
Flyt kanonerne til nødposition! Kom nu!
-Hvordan kom de om bag os? -Lavrov, den forreste kampvogn er din!
Tyskere! Til jeres pladser! Rul kanonerne frem!
Panserbrydende, lad dem smage bly!
De sataner bruger vores flag! De fire første kom igennem!
Alyoshkin tager sig af dem. Mål-fjerde kampvogn!
-Klar! -Fyr!
Affyrer!
Mål-bageste kampvogn! Panserbrydende!
Panserbrydende ladt! Klar!
-Fyr! -Affyrer!
Godt klaret. De lukkede flugtvejen.
Hvordan kom de hertil? Kan de være taget via Bolshaya Shubinka?
-Fyr! -Affyrer!
-Hurtigere! -Til højre!
Soldater, til jeres poster! Løb!
-Kom nu! -Spred støtterne!
Panserbrydende!
Kom!
Kom nu! Shepilov, skyd!
Jeg når ikke at sigte. Jeg kan ikke!
Tak, min ven!
Vend kanonen mod broen!
Fæld støttebenene!
Forreste kampvogn! Panserbrydende!
Hurtigere! Kom nu!
Panserbrydende ladt! Hurtigere!
-Klar! -Affyrer!
Affyrer!
Ned i skyttegraven, alle sammen!
Fyr!
Glimrende, drenge. Ni mål på syv minutter.
Tiden er inde.
Meddel styrkerne, at vores reserver er ankommet.
Vores opgave er udført. Ordren er at retirere.
I dækning!
Få kanonen tilbage i bunkeren, inden de når at skyde sig ind!
-Shemyakin, støttebenene! -Ibragimov, træk!
Hurtigere!
Kom nu!
Vend den!
Kammerat løjtnant, vores tropper er beordret tilbage til befæstningerne.
Samling ved kommandoposten.
Vi skal give ordren om retræte til kammerat Alyoshkin.
Kammerat løjtnant, tillad mig.
Gør det, Lavrov.
Shemyakin, bemand din kanon!
Dmitry... Dmitry...
Dmitry, alt ordner sig!
Det nytter ikke, Masha.
Hold ud. Jeg hjælper dig.
Masha.
-Det er for sent. -Nej, slet ikke!
Forstyr mig ikke i mit arbejde, kadet Shemyakin!
Du har altid været stædig.
Mig? Virkelig?
Kan du huske, da jeg sprang i floden fra en klippe og var ved at drukne?
Du trak mig op, grædende...
...og tiggede mig om ikke at dø.
Jeg så på dig i hemmelighed.
Du har et smukt smil, så bliv ved med at smile.
Hvor gamle var vi?
Jeg var syv, og du var otte.
Den dag forelskede jeg mig i dig.
Sig mig... Var det dit valg...
...at kysse Alex?
Ja.
Det er godt.
Du har altid gået dine egne veje.
Det er godt.
Dmitry?
Er han såret? Dmitry?
Dmitry, Dmitry, Dmitry?
Kom nu, se på mig, Dmitry!
Dmitry.
-Dmitry. -Alex.
Alex.
Ven.
Dmitry? Dmitry?
Gør noget! Der må være noget, vi kan gøre!
Shemyakin! Shemyakin! Shemyakin!
Lavrov, til din post!
Kammerat løjtnant, vi er blevet beordret til retræte!
Jeg blev sendt for at meddele det!
Modtaget. Følg med dem! Jeg bliver og dækker jer!
Kammerat løjtnant, du kan ikke blive her alene.
Gå nu, Lavrov! Det er en ordre!
-Jeg har den anden kampvogn på kornet. -Gør det, Lavrov. Sigt på bæltet.
-Klar. -Fyr!
Affyrer!
-Du er en god skytte, Lavrov. -Tak, kammerat løjtnant.
Kan du se den store kampvogn? Den har tungt panser.
Tyk som en flodhests hud, 30 millimeter langs siderne.
Fokuser på den anden kampvogn, dens sider er svage.
Sigt på tårnet. Han leder efter os, så snart han vender rigtigt.
-Har du været på Den Røde Plads? -Nej.
-Synd. -Jeg er fra Tula.
Vi har vores eget Kreml. Er Den Røde Plads virkelig rød?
Ikke rigtigt. Hvorfor?
Murene er hvide, brostenene er sorte.
Men for længe siden betød rød "smuk".
Jeg har aldrig været der med min søn.
Det kommer du.
Men efter krigen.
-Jeg har målet. -Tyskere!
Udenfor med automatvåben, og jeg løbet tør for ammunition.
Tag den her.
Klar? Så er det nu!
Det var det.
Vi er synlige. Han opdager os om lidt.
Led efter et svagt punkt, Lavrov! Det bliver vores sidste skud!
Skyd brisant mod fjenden ved Alyoshkins bunker!
Remizov, hvad sker der? Kom nu!
Den sidder fast, kammerat løjtnant!
Gør noget ved det!
Kammerat løjtnant, for anden gang, du har ordre til at trække dig tilbage!
Flyt jer!
Tyskerne bygger en pontonbro, kammerat løjtnant!
Vent et øjeblik.
Kan du huske, at du skød ind i løbet under øvelserne?
Vent, til han sigter på os.
Der er kun en sidste kampvogn tilbage.
Kom nu, Afanasy. Kom nu, dreng.
Jeres opmærksomhed!
Moskva taler!
Vores tropper kæmpede tappert langs hele fronten
og påførte fjenden store tab.
Indsatserne gjorde, at fjenden mistede 271 kampvogne, 565 køretøjer...
TILEGNET KADETTERNE FRA PODOLSK, DEN RØDE HÆRS SOLDATER OG OFFICERER
SOM FORSVAREDE MOSKVA VED ILYINSKYFRONTEN I OKTOBER 1941.
DE SKULLE HOLDE FJENDEN I 5 DAGE. DE KLAREDE 12.
UNDER KAMPENE DØDE FLERE END 2.500 AF 3.500 SOLDATER.
DE FLESTE VAR IKKE FYLDT 20 ÅR.
VED AT FORHINDRE TYSKE TROPPER I AT INDTAGE MOSKVA,
ÆNDREDE DE KRIGENS UDFALD. DERES MINDE LEVER EVIGT.
Tekster: Torben Christensen