www.titlovi.com
Sve počinje s nečim veličanstvenim.
Cvijet. Samo cvijet.
Zatim, vrlo krhko, vrlo složeno,
pčela skuplja pelud i prenosi ga na tučak drugog cvijeta.
To je kao seks, samo čišće.
Nitko neće biti ozlijeđen.
Trećina naše hrane oprašuje se tako.
Shvaćaš li razmjere toga?
Toliko su pčele važne, Don. A one umiru.
Zašto?
Kao što smo pričali, sjećaš se? CCD je kao pandemija.
Radilice napuste kraljicu dok ne ostane sama sa svojim mladima,
i kolonija propada.
Ali, zašto je napuštaju?
Ljudi tvrde da je to zbog pesticida ili gubitka staništa.
Neki misle da su svjetske vlade i njihovi agro-korporativni gospodari
genetski stvorili CCD kako bi upravljali zalihama hrane.
Ali znao sam da mora postojati veći organizacijski princip u pozadini.
Zato sam proučavao. Promatrao.
Tražio sam u zemlji i u zvijezdama dok ga nisam pronašao.
Bio je tu cijelo vrijeme,
zarobljavao nas, trujući nas, gušeći nas.
Što?
Mi ne upravljamo brodom, Don. -Bravo.
Oni upravljaju.
A sada je na nama da ih zaustavimo.
Trening postoji s razlogom, Don.
Pokušat će nas nadvladati, ali nećemo to dopustiti, zar ne?
Misliš, pokušat će nas povrijediti?
O, da, Don. Vrlo je opasna.
Zato moramo pripremiti svoja tijela i mozgove.
Hajde! Hajde! Hajde!
Hajde! -Zašto se smiješ?
Oprosti, ali izgledaš malo smiješno dok to radiš.
Dobro, sad ti to napravi. -Dobro.
Mislim da i ja izgledam smiješno. -Dobro.
Vidiš? Dobro je.
O, i ne zaboravi da to prate na daljinu.
Pokušat će pratiti i nas.
Ući će u tvoju glavu kad god mogu, zato moramo ojačati to sranje.
Dobro.
Pokušat ću.
Ali čuješ li to? Donnie?
U tvom glasu, kako su ti uništili samopouzdanje?
Žao mi je, Teddy. -Ne. Donnie, pogledaj me.
Nikad se ne ispričavaj. Ništa od ovoga nije tvoja krivnja. Dobro?
Hvala.
Neće igrati pošteno, zato mi moramo biti bolji.
Kako ih možeš razlikovati? -Moramo znati gdje tražiti.
Postoje znakovi.
Što je s ovim ljudima?
Ne. Ne, oni su u redu.
Mislim, nisu baš u redu, ali su prazni.
Znaš, kao i svi mi ostali. Bezopasni.
Bez nade.
To su i planirali. Da nas učine istima kao pčele.
Mrtva kolonija, raspršena u trilijun smjerova, bez puta natrag kući.
Dobro jutro, gospođice Willett. -Dobro jutro. Ugodan dan.
Čemu služi krema? -Isto. Ublažavanje.
Evo, uzmi je.
Što ako netko sazna što radimo?
Neće. Nikome na svijetu nije ni najmanje stalo do nas.
Zato dok ne dođe taj dan, čistimo psihički talog, u redu?
Bez ometanja, bez igranja, bez pušenja, bez drkanja.
Bez ekrana uopće, osim za istraživanje.
Ti si muškarac. #Obećavaš, Done?
Znam da je ovo teško, ali želim da si sa mnom u ovome. Trebam te, Done.
Znam da si pametan i hrabar i nitko to ne vidi osim mene.
Ti si pametniji. Mozak ove operacije, zapravo.
Nešto nije u redu?
Samo mislim da to ne mogu učiniti.
Volim te, bratiću.
I ja tebe, čovječe.
Ti si mi najbolji prijatelj na cijelom svijetu.
Moj jedini prijatelj.
I ovo radim da spasim tebe, prije svega.
Neću dopustiti da te itko povrijedi, dobro?
Dobro? -Dobro. -Nikad.
Da.
Medroksiprogesteron acetat.
To je hormonski lijek u tipu progestina.
Kemijska kastracija.
Dobro? -Dobro.
Da bismo postigli maksimalnu koncentraciju,
moramo očistiti glave od svih psihičkih prisila. Dobro?
Što to znači?
Vjeruj mi, napravio sam hrpu istraživanja o tome.
Što više tog sranja imamo u neuronima, to će imati veću prednost nad nama.
Jesi siguran?
Da, Donnie, siguran sam.
To je stvarno važno. Don!
Samo sam... htio... biti s... nekim... jednog dana.
Ali... moraš mi vjerovati, shvatio sam.
Dio tvojeg mozga koji te ometa,
dio koji te rastužuje... sve je to povezano s biološkim nagonom.
Ti sinaptički impulsi ispaljuju se zbog razmnožavanja,
širenja sjemena i monogamije.
Kao sve te zamke boli.
Sve su to neuroni, čovječe.
Samo ih moraš ukrotiti.
Kad ubiješ porive, kao ja, bit ćeš svoj gospodar.
Nitko te neće moći zajebavati, bit ćeš potpuno slobodan.
Zar ne želiš biti slobodan?
Da. -Dakle, spreman si?
Hajde... učinimo to.
Da. -Dobro... nasloni se preko stolca i pričaj sa mnom, to će te odvući misli.
Kako si? Glavobolja? -Odlično sam, čovječe, kako si ti?
Ja sam... dobro. -Dakle, uzbuđen si što ćeš biti slobodan?
Da. -Kako zamišljaš slobodu?
Pa, mislim... kao kad smo bili klinci,
prije nego što je sve pošlo po zlu, dok su svi još bili ovdje.
Hej, hej, znam da je bilo teško, čovječe.
Ali... vratit ćemo to, obećavam.
Sve što smo izgubili, sve ove godine, sve sranje
što su nam napravili - sad to ispravljamo.
I nitko nas ne može zajebati. Čak ni mi sami.
Dobro jutro, Quinn. -Dobro jutro, Michelle.
Vjerujem da svaka tvrtka treba težiti stvaranju raznolikog tima.
Ako su ljudi u vašem timu različitog podrijetla, naći će nove i kreativne
načine za rješavanje problema, a ne samo ponavljanje istih rješenja.
Moramo pronaći novu generaciju raznolikih inženjera, biologa, liječnika - jer
nije riječ samo o raznolikim zaposlenicima, već o raznolikom razmišljanju.
Radi se o korištenju korporativnih resursa
na osnaživanju ljudi različitih vještina i identiteta.
Isuse, svaki put, što je sad?
Vještina i identiteta za poticanje.
Poticanje nove generacije oksalat talenata... Ispočetka.
Previše “raznolikih”, Chris. Kažem “raznolik, raznolik...
kao ba-da, ba-da, ba-da, kao jebeni metronom.
Pa, to i jest treniranje raznolikosti. -Da, ali ih je previše, Chris.
Možemo li malo raznolikije formulirati jezik? -Naravno.
Idemo opet.
Dakle, to je to. Imaš samo poziv s investitorima sa Sarom,
i sastanak s Wyden & Kennedy, u 9, koji možeš odraditi na daljinu.
Hvala, Corey. Ono u 5:30.
Da. -Znam da si već poslala mail,
ali treba svima javiti da od danas mogu otići u 5:30. U redu?
Ali napravi to onako kako smo pričali. -Naravno.
Moramo poslati poruku da ovdje sada imamo novu kulturu.
gdje se ljudi, naravno, trebaju osjećati slobodno otići u 5:30 i biti s obiteljima
Nitko više neće biti preopterećen. Nema više neugodnih incidenata.
Ali, naravno, nije obvezno. I, ako imaju još posla, trebaju ostati i dovršiti ga.
Ali nije strogo propisano.
Ipak, i dalje želimo postići norme, ali bez pritiska -
... ipak vodimo posao, pa neka ih vodi savjest, takoreći.
U redu? -Naravno, javit ću im. -Odlično.
Novo doba. Hvala, Corey.
Hvala, Tony. Slobodno idi ranije. Osim ako nisi zauzet.
Ili imaš posla, ali ako možeš, slobodno. Kako hoćeš.
Da, gospođo. -Tvoj izbor.
Ne, ne, ne. Otraga.
Stvarno se moraš požuriti, prijatelju. -Znam. Oprosti.
Budi što brži možeš. Kao GPS, sjećaš se?
Ako joj je dlaka još pričvršćena, može nas pratiti na daljinu, zato moramo što brže.
U redu. -Radi li?
Ne izlazi baš puno. -Moraš čvršće proći.
Što ako je porežem? -Čvršće, nećeš je porezati.
U redu.
Čovječe, osjećam se dobro, zar ne? -Valjda.
Bio si nevjerojatan, druže. -Jesam?
O, da. Poput kralja alpaka.
Hvala. -Znao sam da to možeš.
Baš tako. -Jebeno si razvalio.
Nevjerojatno. -Što to?
Detalji. Najbolje što sam vidio.
Kako znaš da je vanzemaljka? -Znakovi su očiti.
Odlično su je napravili, ali tragovi su tu.
Uska stopala, tanke kutikule, lagani
predgriz...
Blago izbočene ušne resice.
Vidiš?
Gusta kosa. Ne bi primijetio osim ako ne znaš što tražiš.
Da, vidim. -Kao kad ne pečeš često odreske.
Ne bi prepoznao srednje pečen, ali ako ih stalno pečeš, jednostavno znaš.
Ne moraš ga ni rezati, jednostavno znaš.
Hej, hej, čekaj, zašto ovo radimo?
Svrbi li je? -Ne, Don, ne svrbi je.
Njena je genetska struktura ista kao naša.
Ali njezin je živčani sustav drugačiji.
Antihistaminik reagira s neurotransmiterima u njezinu živčanom sustavu i slabi ga.
Samo izjednačavamo uvjete. Nije mučenje. Mučenje je ono što je ono učinilo nama.
Sedativ bi uskoro trebao popustiti. -Idemo se presvući?
U redu.
Je li to preusko? -Ne, čovječe.
To je od mog starog. Ostavio je iz nekog razloga.
Da se iskoristi za nešto dobro.
Sve je s razlogom, Don.
Preusko je. Izgledam glupo.
Ne, ne izgledaš. Izgledaš dobro. Stvarno izgledaš dobro.
Što misliš, što ću ja sad? Pozvati modnu policiju da te uhite?
Ovo nije zbog nje.
Ono više nema kontrolu. Mi imamo.
Osim toga, ja ću ionako većinom pričati.
Zapravo, možda nemoj puno govoriti.
Ne moraš puno govoriti. -U redu.
Uopće nemoj govoriti.
Kreni. Jesi li pri svijesti?
Ha?
Mogu nastaviti samo ako si potpuno pri svijesti. -Što?
Da. Pozdrav. Ovo je moj dom.
Što?
Je li ovo bolnica? -Ne, ovo nije bolnica.
Jebi ga, počet ću.
Dobro došla u sjedište ljudskog otpora.
Unatoč našem općem nepovjerenju i odbacivanju svih upravljačkih tijela,
i unatoč činjenici da ti, kao Andromedanka, ne podliježeš
smjernicama o ljudskim pravima iz Ženevskih konvencija,
ipak nastojimo poštovati te smjernice iz humanističkih načela kojima teže.
Što se događa?
Objašnjavam ti da želim da sve ovo bude potpuno zakonito i civilizirano, dakle...
Gdje je moja kosa? -Tvoja kosa je uništena. -Obrijali ste mi kosu?
Da, obrijali smo ti kosu. -Zašto ste mi obrijali kosu?
Da te spriječimo da kontaktiraš svoj brod. -Moj brod?
Tvoj brod. -Koji brod?
Tvoj matični brod.
U redu.
Da budem potpuno iskren, nanio sam i kremu s antihistaminikom na tvoju kožu...
Molim? -Slušaj me.
Slušaj me. -Slušam.
Dobro.
Evo što će se dogoditi.
I želim da bude jasno, ne prijetim ti. Ni tebi.
Ali reći ću vam što mislim kako će se idućih 48 sati vjerojatno odvijati.
Policija, ubrzo i FBI, započet će potragu po državi koristeći sve dostupne metode.
I zajedničke resurse susjednih jurisdikcija.
Moja tvrtka je ključni poslodavac i gospodarski pokretač regije.
Presudna sam.
Zamisli to kao da si oteo guvernera. Ali gore.
To je razina hitnosti s kojom se suočavaš. Skromno to mogu reći.
I visoko sam profilirana direktorica korporacije.
Daje li to ovoj situaciji političku dimenziju? Apsolutno.
Rekla bih da je to ogroman faktor koji bi trebaš uzeti u obzir.
Ne donosim pravila, ne provodim ih i nisam
zadužena za situaciju u ovoj prostoriji. Ti jesi.
Ali nisi zadužen za ono što se događa vani.
Ono što se vani događa jest brza koordinacija policije i digitalnih medija.
Što sve neizbježno vodi do vašeg zatočenja.
I nečeg goreg, da budem iskrena.
Ne znam kojim se metodama mogu poslužiti pod velikim pritiskom. Niti ti, što se toga tiče.
Ali uvjeravam te da ne postoji scenarij
koristi od ovog događaja, osim ako ne surađuješ sa mnom. Odmah.
I dogovoriš pravedan i obostran korisni dogovor.
U redu.
To je bilo stvarno dobro.
Sad mi srce jako lupa.
Jebote.
Izazvala si u meni stvarnu ljudsku reakciju. Što je
impresivno s obzirom na tvoj stanični sastav i sve to.
To je istina. -Ne, nije istina. Ništa što kažeš nije istina.
Objektivna ljudska istina nema vrijednost u andromedanskom poimanju.
Razložimo problem.
Razložiti? Filozofski izrazi. U redu. Hajdemo rastaviti činjenice, može?
Ti si visoki dužnosnik Kraljevskog andromedanskog dvora.
I pomogla si svojoj vrsti u porobljavanju i korporativnom uništenju planeta Zemlje.
U redu? I trebamo te da nas odvedeš na matični brod u noći pomrčine Mjeseca,
kako bismo dogovorili sastanak s tvojim kraljevskim nadređenima.
Kako ti to zvuči? Dovoljno razloženo za tebe?
Razumijem tvoj stav. Doista. I s poštovanjem se ne slažem.
S kojim dijelom? -Prije svega, nisam vanzemaljka.
Jesi. Napravio sam termalno skeniranje tvog lica.
Andromedanski kod je posvuda po tvom Instagramu.
Jedva da to i prikrivaš.
Pogledaj se. Trebao bih vjerovati da si 45-godišnja žena?
Ljudska žena?
Vodim vrlo strogu dijetu i terapijski program protiv starenja.
Vrlo je skup, kao što možeš zamisliti, ali nisam vanzemaljka.
Stvarno nemamo vremena za ovo. Jesi. -Nisam.
Dobro onda. Dat ćemo ti noć.
Da daš svoju izjavu. -Izjavu?
Koju ćeš predati svom caru.
Da omoguće pristup brodu, da pregovaramo o povlačenju vaše vrste s planeta Zemlje.
Dobro. Bismo li mogli o tome razgovarati, molim te?
Jer nije mi sasvim jasno što točno tražiš od mene.
Mislim da ti je jasno. I želim da znaš...
I meni je ovo jako teško.
Ubila si moju obitelj. Ubila si moju zajednicu.
Ubila si moje suradnike. Ubila si pčele.
S obzirom na to, stvarno bi trebala cijeniti
koliko sam profesionalan što ti sad ne vadim utrobu.
Za tvoju prehranu i odlaganje otpada pobrinut ćemo se ujutro.
Prikupio sam dovoljno podataka o tome kakav ti san treba,
ako ti uopće treba. Ali pokušaj malo odspavati, u redu?
Jako mi je žao. Mislim da smo možda počele krivo.
I voljela bih da nastavimo razgovor. Molim te.
Ispričavam se, molim te.
Done. Done. -Hajde. Nastavimo razgovarati.
Molim te?
Ne smijemo je vidjeti kao ljudsku ženu, razumiješ?
To nije osoba po imenu Michelle Fuller. To je Fuller humanoid. To je sve što jest.
Čak i da je ljudsko biće, a nije,i dalje bi bilo zlo. Čisto korporativno zlo.
Uništava naš planet, brate.
Bila je glavna direktorica u projektu s pomorom
pčela izazvanim neonikotinoidima. Zna samo okrutnost.
Je li to vanzemaljac? -Da.
Zna da je sada gledaš, također.
Pokušava zadobiti tvoju simpatiju. Usrani osjećaj koji sad imaš... upravo to želi.
Usavršila je umjetnost emocionalne manipulacije.
Žao mi je. Obećavam da neću zajebati stvar, Teddy.
Ne ispričavaj se. Samo se držimo plana.
Imamo četiri dana do pomrčine Mjeseca,
kad se andromedanski brod može vratiti neprimijećen, da?
Da. -Dakle, trebamo da nam humanoid Fuller pomogne uspostaviti kontakt
kako bismo se mogli boriti za vlastitu vrijednost. Za materijalni opstanak, Done.
Znaš, volio bih da mogu popraviti sve što ti je učinjeno.
Ne radi se o meni, Done. Radi se o svima.
Jednog dana, uskoro, shvatit ćeš.
Svijet će te vidjeti onakvim kakav doista jesi. Kao junaka.
Zato se držimo...
Držimo... se... plana.
Vidiš? Slušaš.
Nemam pojma što je unutra.
Samo jedem otrov koji mi daju. Ali znam...
da u to skrivaju sranja.
Programiraju moje... stanice.
Moju krv.
Vidim koji im je plan.
Prodaju mi bolest i prodaju mi lijek.
Prodaju mi lijek i zarađuju s obje strane kroz kontrolu uma...
industrije. U redu? Kužiš?
Ali učinit ću to zbog tebe.
Znaš, ako pomogne.
Ako učini da ne budem ja.
Kao što jesam, znaš? Kao... slaba.
Tvoja lijena, prosta mama to će učiniti zbog tebe, dušo.
Nemoj dopustiti da i tebe uhvate.
3 DANA PRIJE POMRČINE MJESECA
Možeš brže, ovo nisu toplice. U redu.
Jesi li dobro? -Da, dobro sam.
Kako si ti? -Dobro sam.
Ideš na posao ovuda ili... -Ha?
Oprosti, čovječe, znam da misliš “koji kurac ovaj lik...”?
Ne, ne. -Sve je u redu, samo...
Znaš...
Nismo imali priliku čuti se već neko vrijeme, jer znaš...
sva ta sranja i... Da.
Samo sam htio provjeriti kako si. -Casey, dobro sam. Što ima?
Ništa, samo...
Znam da nisam uvijek bio najbolja dadilja, ali...
želim da ti bude dobro.
Još si gore s Donom?
Da. -Super, pa... Ponekad pomislim na tebe, ne...
ne na čudan način, samo... da.
Sad sam drugi čovjek, odrastao sam, pa ako ti ikad zatreba pomoć, samo...
Dobro sam.
Moram samo ići na posao, pa... -Možda navratim nekad?
Da, mislim, ja sam... baš jako zauzet sada.
Ludo zauzet. -Aha. -Ali... da, možda kasnije.
Kasnije, da. U redu.
Super, vidimo se. -Drži se.
Vidimo se, Teddy.
Što ima, čovječe?
Što je, Tina? -Ruka me još uvijek jebeno ubija.
Isuse, jesi li to prijavila OSHA-i?
Istražila sam, ali... ne mislim da je prekršaj.
Tina, njihov ti je stroj zarezao ruku, a kazne te jer ne ispuniš kvotu?
To je prekršaj. Prokleti demoni.
Ne želim nikakve nevolje.
Ne brini, uskoro će se sve promijeniti. Neće se izvući s tim sranjem, u redu?
Obećavam ti to.
U ponedjeljak poslijepodne, nakon onoga što su kolege opisale kao uobičajen radni dan,
direktorica Oxalis Biomedicala, Michelle Fuller, ušla je u svoj automobil,
prošla sigurnosnu rampu u sjedištu Oxalisa u okrugu Fayette u Georgiji,
i krenula kući. To je bilo prije gotovo 48 sati.
Od tada je nitko nije čuo.
Vlasti sada vjeruju da postoji velika mogućnost... -Hej.
Donio sam svježi med za tost. -Odlično. Hvala, Teddy.
FBI: "POTRAGA ZA FULLER POSTAJE UTRKA S VREMENOM"
Je li jela?
Ne.
Možda se previše boji. -Ne, nije ju strah.
Pokušava nas uhvatiti na sažaljenje. To je trik.
Nećemo joj to dopustiti, zar ne?
Ne. -Idi tamo. -Dobro, Teddy.
Ja sam izvanzemaljac iz svemira.
Živim ovdje na planetu Zemlji, ali nisam ljudsko biće.
Moja matična letjelica dolazi na Zemlju i želim
povesti svog novog prijatelja sa sobom. Hvala.
Dakle... ovo je šala, onda?
Simuliraš razumni ljudski humor, ili... -To je najbolje što sam mogla.
To ti je najbolje što si mogla? Nisi to čak rekla na svom jeziku.
Oprosti, to je bilo najbolje što sam mogla. Ne, nije.
Što bi onda htio da kažem? -To sam već rekao.
Želim da zatražiš audijenciju kod svog cara,
kako bismo razgovarali o uvjetima povlačenja tvoje vrste sa Zemlje.
To sam uradila. -Uvjerljivo.
Zašto? To će biti teško. -Zašto?
Bojim se da se ponavljam... nisam izvanzemaljac.
Teddy? -Što?
Cijelu noć sam razmišljala o našoj situaciji i mislim da znam što se događa.
Dobro, molim te, prosvijetli me.
Osjećam se kvalificirano jer sam po struci kemičar, ali imam i diplomu iz psihologije.
O, super, sjajno.
Diploma nekog sveučilišta, iz jedne od vjerodajničkih prijevara pranja privilegija.
Nevjerojatno. -Da, imam diplomu, i puno sam o tome čitala.
Ne možeš se opet iz ovoga izvući pričom. Više nisam dijete.
Mislim da si u nekoj vrsti informacijskog balona? -Balon? Sad?
Da, i ja sam pročitao istih pet tisuća tekstova o tome.
Konzumiraš sadržaj na internetu koji ti pojačava
iskrivljenu, subjektivnu sliku stvarnosti.
To je najbolje što možeš? Neka internetska zabluda, koju si čitala u Timesu? Ma daj!
Možemo li razgovarati? -Ne zovi to razgovorom. Nije to Smrt trgovačkog putnika.
Dobro, možemo li razgovarati, molim te? Ili ćeš nastaviti s ovim?
Ne trebamo razgovarati, jer točno znam što ćeš reći.
Reći ćeš da sam u nekoj internetski izazvanoj, auto-hipnotičkoj povratnoj petlji,
i čuvari, i norme, i sve te slabe, hegemonijske gluposti.
Upravo je to ona mlitava retorika kojom vam je naređeno da se suprotstavite ljudskom ustanku.
To je jebeno hipernormalizirani dijalektički okvir kojim
ste uvjerili 7,5 milijardi ljudi da nisu vaši zatočenici.
Kako bismo nastavili vjerovati u te lažne dogme.
Misliš dôgme. -To sam i rekao.
Da, kako god. -Oprosti, valjda je i gramatika lažna andromedanska konstrukcija.
Žao mi je.
Ljut si. Vidim to. Čak mislim da imaš pravo biti ljut. -Imam?
Da, ali moramo iskreno razgovarati, u dobroj vjeri, o tome što se ovdje događa.
Da, u pravu si. Hajdemo razgovarati.
Stvorimo siguran prostor, sigurne riječi, dobru vjeru, dijalog.
Kad govoriš o ovome, kad govoriš o onome,
i o čemu govorimo kad govorimo o jebenom razgovoru, razgovoru... dok svi ne pomremo.
Slažem se. Dakle, što je točno to što želiš? Što stvarno želiš? Novac?
Vaš kapital nema vrijednost za nas. -Pa što je onda? Moć? Seks?
Nemamo nikakav interes za vas seksualno,
neovisno o tome što možda naši reproduktivni organi nisu kompatibilni.
Moj rođak i ja smo kemijski kastrirani.
O, Isuse Kriste.
Pretpostavio sam da biste nas mogli pokušati namamiti. Stoga oprez. Vidiš, Don?
Don? Teddy? Hajde. Imamo mogućnosti.
Ne. -Imamo. -Nema mogućnosti. Nema
pravila, dogovora, isplate. Nema novca.
Nema pravnog sustava, Kongresa, Amerike.
Nema globalnog demokratskog poretka, u redu?
Ne razgovaraj sa mnom kao da sam glupan, jer nisam glupan.
Znam što se, događa. I nećeš me pobijediti, ti bolesni, antoninski jebe...
Teddy, oprosti. Trebaš pomoć. Mentalno si bolestan.
Svi to prvo negiraju. A onda priznaju.
Nisam ih otkrio sam.
Stojim na ramenima divova.
Događaj mikroleće PA99N2 dokazao je da postoji egzoplanet, i
a Gideon55-ove YouTube studije o andromedonskoj
infiltraciji utrle su put mom istraživanju.
Ali ja sam taj koji je otkrio kako ih prepoznati? Ja sam stvorio taj sadržaj.
Nisam bio na brodu, ali znam dovoljno da ga prikažem na svom laptopu.
Putovanje će biti trenutačno, ali kad budemo na brodu, unutar njihove kemijske atmosfere,
možda će moći čuti naše misli, zato neka ti um ostane bistar i odlučan tijekom pregovora.
Vidjet će da smo ljudi časti i dostojanstva, i da
Zemlja, sa svojim ogromnim resursima i ljudskom domišljatošću
ima mnogo toga za ponuditi. Toliko više
od ovog beskorisnog smrtonosnog vrtloga kaosa i sranja.
A ako ne budu htjeli poslušati razum, imam plan i za to.
Pa, kakvi će naši životi biti u svemiru?
U svemiru? -Zar nećemo živjeti u svemiru?
Pa, prijatelju, bit ćemo odsutni samo nekoliko sati.
Ne napuštamo Zemlju zauvijek. Mi je spašavamo.
Dakle, moramo ostati ovdje?
Pa da, naravno. Ali mi je spašavamo, tako da će opet
biti dobro mjesto za život. Dakle, sve će biti u redu.
Da, znam. Oprosti. -U redu je, čovječe.
Otkako si mi dao one injekcije, osjećam se čudno i
ludo i ponekad tužno. Jesi li se i ti tako osjećao?
Proći će, ne brini. Proći će.
Da.
2 DANA PRIJE POMRČINE MJESECA
Dobro jutro. Zadihana si.
Da. Nervozna sam zbog tebe.
Puno sam razmišljala i mislim da bismo trebali početi iznova.
Želim ti pomoći. I s obzirom na to, postoji nešto što sam ti trebala
reći ranije, a što sam sada spremna reći ti s punom sigurnošću.
Ja sam izvanzemaljac.
Priznajem. Bio si u pravu cijelo vrijeme. Ja sam izvanzemaljac.
Ne možeš me kriviti što sam pokušavala to prikrivati koliko sam mogla.
Dio moje misije ovdje na Zemlji je uklopiti se i tako dalje, pa...
Jako sam umorna i znam da to
ne zvuči dovoljno uvjerljivo ili s vjerodostojnošću koju bi možda želio,
ali mogu te uvjeriti da mislim što govorim.
I htjela bih sada krenuti prema rješenju.
Ja sam izvanzemaljac.
Želiš početi ispočetka? -Da.
Dobro. Počnimo ispočetka.
Nadao sam se da se možemo dogovoriti kojeg si roda,
i izbjeći bolan test, ali natjerala si me na to.
Priznala sam. U redu? Priznala sam.
Žao mi je. Human sam čovjek. Ne želim ovo učiniti.
Ja sam vanzemaljac. Ja sam vanzemaljac.
Slažem se.
Jesi li siguran da to djeluje?
Već je priznala. -Ubij joj obitelj, brate.
Da, ali ovo mi se ne čini ispravno.
Molim te, prestani. Molim te, molim te.
Nemoj, nemoj, nemoj to učiniti. Nemoj to učiniti.
U redu, evo dolazi prvi val.
Nemoj. -Vjeruj mi, Don. Vjeruj mi. Drugi val.
Užasan si, Kenny.
Možeš li prestati?
Donny, pusti me. Žao mi je.
Što ti je, čovječe.
Mogla je umrijeti.
Ne, Don, ne razumiješ.
Bilo je van granica. Izlazi nikad do sad nisu dosegli taj prag.
Prije? -Dodaj mi ručnik, molim te.
Želim se iskreno ispričati.
Nisam shvatio...
Vaše Veličanstvo... -Što?
Glupo sam mislio da ste Adnan.
Nisam shvatio... na tom naponu...
da imate Kraljevski genetski kod.
Žao mi je. Nisam znao.
Želim naglasiti da ovo nikada ne želim zaboraviti. Nikada.
Ono što se dogodilo sada je dio svih nas.
I to ne nestaje, ne gura se pod tepih i ne opravdava se.
Ne dok sam ja ovdje. Ovo ostaje. Zauvijek.
Objavit ću ovo javno, da svi vide.
Da svi u našoj tvrtki i industriji nauče iz toga.
Zato se ovog tjedna susrećem sa svim obiteljima žrtava.
Da im kažem da ćemo biti bolji.
Možda više ni ne pokušamo plasirati ovakav proizvod.
A možda, možda ovu situaciju iskoristimo da rastemo i ispravimo formulu.
Jer stvarno mislim da, ako se napravi ispravno i sigurno,
ovo bi mogao biti proizvod koji bi pomogao nekome poput tvoje majke.
Sada želimo učiniti ono što je ispravno i pokriti troškove liječenja tvoje majke.
U nadi da bi se njezino stanje moglo jednog dana poboljšati.
Nećemo dopustiti da ti ili tvoja obitelj snosite financijski teret toga.
Mi pokrivamo sve. I još jednom, iskreno nam je žao.
1 DAN PRIJE POMRČINE MJESECA
Moraš me ispričati.
Ovo je moj najbolji pokušaj da približim kraljevski tretman na koji si navikla.
Sjajno je. Hvala.
Perika je u kupaonici. Želiš li da je stavim? -Ne, ne. To je samo opcija.
I želim se ispričati što ti se nisam obratio s odgovarajućim poštovanjem.
Ne shvaćajući, naravno, tko si zapravo. Da dijeliš krv s carem osobno.
Pa to je sasvim u redu.
Istina je, nikada nećemo napredovati ako ne možemo razgovarati oči u oči.
Kao najrazvijeniji primjeri naših vrsta.
Slažem se.
Izvrsno.
Dakle, u tom tonu, uživaj.
Predivan dom. -Hvala.
Sam si ovdje? -Uvijek?
Oprosti?
Pa, radije bih da ne zalazimo preduboko u osobne stvari, ako ne smeta.
Naravno, nema problema. -Hvala.
Dakle, zašto mi ne kažeš nešto više o svom pokretu?
O mom čemu?
S poštovanjem, mi nismo pokret.
Oh. -Pokret se sastoji od mnogo ljudi. Sve sam ovo učinio sam.
Naravno. -Uz pomoć kolege, naravno.
To je vrlo impresivno. -Hvala.
Podržavam ljude koji to mogu, znaš, tu stvar s aktivizmom.
Devedeset devet cijelih devet posto onoga što se naziva aktivizmom zapravo
je osobni ekshibicionizam i održavanje imidža prerušeno u nešto drugo.
U redu. -I ja sam bio takav.
Prošao sam kroz cijeli probavni trakt u pet godina.
Alternativni desničar, ljevičar, marksist, sve te glupe oznake.
Išao sam u kupovinu gladan i kupio cijelu trgovinu.
Ali sam tražio na pogrešnim mjestima.
Dok nisam otkrio tebe.
Pa, to je jako impresivno. -Hvala.
I ti također, Done. -Moraš oprostiti mom kolegi. On ne voli razgovarati.
Mogu li na toalet? -Za minutu, Done.
Sad jedemo.
Vidim da si pčelar. -Na neki način.
I ja sam se zainteresirala. -Tako sam čuo.
Veličanstvena bića, pčele medarice. -Itekako.
Najdivnije stvorenje na Zemlji. -Dovraga, baš sam to isto rekao prije.
Dakle, što je to što kod njih najviše cijeniš?
Kod pčela? ... Složeno društvo. -Radna etika.
Obavljaju svoju dužnost. Grade svoj svijet bez prigovora, pobožnosti ili samodopadnosti.
Sve točno.
Zato ih je tako lako iskorištavati, zar ne? -Cijenim njihovu odlučnost, to je sve.
Čak i pred opasnošću.
U tome se slažemo.
Kakvom opasnošću, usput rečeno? -Oprosti?
Rekao si da su se pčele suočile s opasnošću. Kojom, na primjer?
Što želiš da kažem? -Samo reci.
Zašto ti ne kažeš? -Ne, ti bi trebala reći.
Samo naprijed. -Ne, inzistiram. -Ne, molim. Nakon tebe.
Sindrom urušavanja kolonija.
Naravno, Teddy. Sviđa mi se CCD. -Pomalo si stručnjak za CCD.
Ne bih baš tako rekla. -Ja bih točno tako rekao.
U redu je, samo razgovaramo.
Dakle, misliš na neonikotinoide koje proizvodi moja tvrtka?
Znaš što, ostavimo to. -Ne, cijenim tvoju zabrinutost.
Samo mislim da su tvoja istraživanja malo zastarjela, Teddy.
CCD se znatno smanjio posljednjih godina. -Pčele se vraćaju.
I nema suglasnosti da su pesticidi ikad bili stvarna prijetnja.
Da, dobro znam što nam svi govorite. Hvala.
Znam da želiš da postoji glavni plan, Teddy.
Želiš da pčele umiru. Kako bi to bila moja krivnja.
I da ne moraš razmišljati o pravim razlozima zašto vrste izumiru.
Imunodeficijencije. Promjena staništa. Genetski čimbenici.
Ili ponekad vrsta jednostavno izumre. -Izumre?
Možda im nešto u glavi klikne. -I samo znaju.
Ili naslute.
Uzaludnost cijelog pothvata.
Tko bi znao, je li tako? -Tako je. Tko bi znao. -Tako je.
Teško reći. Tko zna, Don?
Imali smo lijepu večeru. -Jesmo.
Lijepu, mirnu, pristojnu.
Ali sad više nemamo. -Ne, nemamo. -I zašto misliš da je to tako?
Ti mi reci. -Zato što mi lažeš.
Jesi li siguran da ne mogu na toalet. -Pst. -Tvoj uobičajeni zaključak.
Ti ubijaš pčele. -Ne ubijam. -Lažeš. Opet.
Laž. -Istina. -Laž. -Koja je razlika?
Ne mogu ti promijeniti mišljenje. -U pravu si. Ne možeš.
Jer znam tko si. Znam što si.
I ja znam tebe, Teddy.
Ma daj, znaš. -Znam.
Znaš kako znam? -Jebi se.
Sandy Gatz.
Što si rekla?
Sjećam se, Teddy.
To ti je bila majka, zar ne?
Ona je moja majka. -Točno, da, naravno. Žao mi je.
I nikad više nećeš izgovoriti njezino ime. Jasno?
Sasvim pošteno.
Ali mislim da moramo razgovarati. -Zapravo ne moramo.
Jer ovo nema veze s tim.
Uz dužno poštovanje, Teddy, kako ovo nema veze s tim?
Vjerovali smo da pomažemo, Teddy. -Nemoj se usuditi.
Lijek za odvikavanje od opioida poput tog,
mogao je pomoći tvojoj majci i milijunima njoj sličnih.
Prestani. -Plaćanje za kliničko ispitivanje, to joj je također pomoglo.
Znam da to nije bila velika svota, ali... -Prestani odmah.
Naravno, nismo mogli predvidjeti komplikacije za Sandy ni za ostale.
Ne izgovaraj njezino ime. Ne izgovaraj njezino ime.
Vjerovali smo da smo tvojoj obitelji dali odgovarajuću
naknadu, ali sad vidim da to nije bilo ni približno dovoljno.
Prestani. -Ni pola. Ni djelić.
Prestani! -Teddy, s pravom mi ne vjeruješ. U pravu si. Izgubila sam se negdje, dobro?
Jebi se. Začepi.
Postala sam čovjek kakav sam sebi obećala da nikad neću postati.
Jebi se! -Mogu ti pomoći, Teddy.
Još uvijek ti mogu pomoći, i još uvijek mogu pomoći tvojoj majci.
Mogu joj pomoći. Zaista mogu.
Misliš, možeš li?
Trebao si majku. Nikad nije bila tu za tebe. -Umri, gaduro!
Ubit ću te! Ubit ću te!
Teddy, prestani.
Makni se s njega!
Ne možeš me pobijediti. Jer ti si gubitnik, a ja sam pobjednik. I to je jebeni život.
Bok. -Bok. Dosadan sam, je li? -Da. Što ima?
Čovječe, znam. Misliš: "Zašto sam mu uopće rekao da može svratiti, je li?"
U redu je, Casey. Što ima? -Oprosti. Imam pravi razlog što sam došao.
Znaš kako svi radimo na tom slučaju nestale osobe?
Da, zapravo sam ti htio postaviti par pitanja.
Ne brini. Naravno, samo...
Oprosti, mogu li možda ipak ući?
Da, naravno. Uđi. -Hvala ti, čovječe. Stvarno to cijenim.
Nismo sami. -Molim?
Ništa, samo, znaš... "NISMO SAMI!"
Ah, da. Pa, nismo.
Tako je. -Hoćeš malo vode, ili... -To bi bilo super, hvala.
Moram ti reći, čovječe, dosta je čudno opet biti ovdje.
Puno osjećaja.
Da, pa, razna sranja.
Hvala. Bojiš se da će ti stolac pobjeći? -Što?
Ah, ne. Moja mama.
Imala je napadaje ili tako nešto, pa smo stolac pribijali čavlima.
Da.
Što? -Moj najveći neprijatelj.
Hoćeš komad torte? -Ako inzistiraš.
Da, obožavam ovo.
Imaš neka pitanja ili...
Da, oprosti. Još si na Oxfordu, zar ne? Da.
Onda sigurno znaš za slučaj Fuller?
Pa, čuo sam nešto, da. -Na vijestima?
Ne dobivam vijesti s vijesti. -Da, naravno, oprosti. Zapravo sam ovdje po osjećaju.
Nestaloj ženi, mobitel je uhvatio signal tornja,
u ovom području, one noći kad je oteta. Hvala ti, hvala puno.
Ali te stvari imaju prilično velik doseg, zar ne?
Naravno. Njezin auto također je snimljen kamerom za brzinu kod raskrižja niz cestu.
Da?
Znam. Znam, mala je vjerojatnost, ha?
Ali, ne znam, ovo je rijetko naseljeno područje. Pomislio sam da provjerim
s lokalnim stanovnicima jeste li ti ili Don vidjeli što neobično.
Ne, ne. -Dobro, da vidimo.
Za početak, jeste li vidjeli ovaj auto?
Ne.
A ovu ženu?
Da, radim kod nje, ali nisam je vidio, ne. -Nisi je vidio uživo?
Ne. Skeniram pakete, tamo ulazim.
Ne, čovječe, znam, oprosti. A susjedi?
Kažu li išta o... nekoj neobičnoj aktivnosti?
Pa, zapravo ih ne poznajem.
Razumijem. Oprosti, hvatam se za slamku.
Htio sam provjeriti kako si, čovječe.
Znam da je zadnje što želiš da tvoja muška dadilja od prije 20
godina svrati, osjećajući se krivim zbog... znaš, svega što se dogodilo.
Ali ponekad prođem pored ovog mjesta i jednostavno dobijem
taj užasno tužan osjećaj, kao, što se događa unutra?
Razumiješ? -Ne baš.
Gdje je on?
Don. Pogledaj me, Don. Spusti pušku.
Pogledaj me. Znam da mi nikad ne bi naudio.
Hvala ti, Don.
Mogao si me ranije ubiti, gore, ali nisi.
Tvoje ponašanje je iskreno herojsko.
Ne koristim tu riječ olako.
Bio si jedina stvar koja ga je sprječavala da mi učini ne znam što.
Ne razgovaram s tobom. To je tako. Šuti.
Znaš da je ovo ludo, zar ne?
Znaš da je pogrešno. Znam da to znaš. -Šuti.
Samo kažem, postoji svijet, Don. Postoji svijet
gdje pomažemo tebi, tvom rođaku i tvojoj teti.
Gdje se isplaćuju odštete i okreće stranica. Sve se to može dogoditi i tebi.
Ne. Dat ćeš uhapsiti mene i Teddyja.
Ne, neću. Ako si u pravu i Teddy bude uhapšen, sve će
biti drugačije za tebe, Don. Bit će. Ako me pustiš.
Nemoj, znam što radiš.
To što on radi je da te vuče sve
dublje i dublje u jamu. Nikad ti zapravo
ne nudi izlaz. Ja to mogu učiniti za
tebe, Don. Želim to učiniti za tebe.
Rekao sam šuti.
U redu je. Znam da si zbunjen i frustriran.
Nitko u svemiru te ne bi mogao kriviti.
Rekao sam šuti. -Spusti pušku. Razgovaraj sa mnom. -Ne!
Sjedni i razgovaraj sa mnom. Spusti pušku.
Šuti... i pali smo.
Je li se ikad pojavio? Jebeni kreten.
Oprosti, znam da je tvoj tata i da ga vjerojatno voliš.
Doslovno ga ne bih prepoznao.
Pogledaj, Teddy, znam da je bilo davno ono što sam ti
učinio. -U redu je. -Ne, nije bilo u redu. Bilo je pogrešno.
Ali, nije bilo zato što mi se svidjelo.
Bilo je, znaš, vjerojatno neko čudno pitanje moći.
Bio sam mlad i izgubljen i čovječe, nikad to nisam učinio nikome drugome.
Zaboravi. Gotovo je. Ozbiljno. Stvarno?
„VIZIJE O ANDROMEDI“, dokazi o egzoplanetu i dokazi i NASA-ine laži.
Mislim da bi trebao ovo pročitati. Trebalo bi ti puno pomoći. -Hvala, čovječe.
Hoćeš li vidjeti moje V-ove?
Netko je gore, zar ne?
Šuti.
Je li policija? -Rekao sam da šutiš.
Uhapsit će tvog rođaka. Ali za tebe još nije prekasno.
Molim te, prestani.
Ako me odmah pustiš, sve će se srediti za tebe. -Ne, neće.
Hoće, Don. Obećavam.
Ne razumiješ. Ništa mi nije ostalo. Teddy je sve što imam.
Pronaći ćemo ti nešto drugo. Ne trebaš ga.
Trebam ga. Volim ga.
Oprosti mi je što ti nisam pomogao pronaći tu ženu.
Budi nježan.
Ima toliko drugih stvari vani, Don.
Ne, nema. Ne ovdje. -Onda gdje? Kamo želiš ići, Don?
Možemo otići tamo. Odvest ću te.
Ako si vanzemaljac, hoćeš li mi pomoći?
Don, dosta je toga. Molim te. Znaš da nisam vanzemaljac. Znaš to.
Ali ako jesi, bi li me povela sa sobom?
Što?
Ako je sve ovo istina, i imaš
svemirski brod, bi li me odvela odavde?
Naravno, Don. Da, apsolutno.
Odvest ću te sa sobom. Napustit ćemo Zemlju.
Obećavam da će se to dogoditi, u redu? Ako me pustiš.
Hvala. Ali ne bez Teddyja. -Molim te, Don. Nemamo puno vremena.
Ući će ovdje svakog trenutka, i tada ti neću moći pomoći.
Hajde.
U redu. U redu. Spreman sam za polazak.
U redu. -Možeš li učiniti jednu stvar za mene?
Reci Teddyju da mi je žao. Da ga volim.
Hoću.
Što je dovraga?
Isuse jebeni Kriste!
Don! Isuse!
Don! Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne!
Kunem ti se, učinio je to sam. Mislio je da dolazi policija, uspaničio se i poludio.
Teddy, ne. Ne. -Što si mu rekla? Ništa. -Što se dogodilo?
Kakvim si mu jebenim smećem napunila glavu, demonu iz pakla?
Bio je pod ogromnim pritiskom, Teddy. Slomio se. -Ti si ga slomila!
Otrovala mu srce lažima i sranjima dok mu se cijeli jebeni svijet nije raspao. Zar ne?
Ti si ga hranio jebenom bajkom. Ovo je učinio zbog tebe, jebeni manijače.
Nemoj me ubiti, Teddy. Imam lijek za tvoju majku.
Što? -Postoji lijek. Možeš je spasiti.
Što to govoriš?
U njezinu se tijelu događa velika promjena.
Cijeli njezin genetski kod se preuređuje.
Ona je bila prvi uzorak. To je vrlo važan
Andromedanski eksperiment i traje četiri do pet godina.
Ali ako uspije, probudit će se.
A ako ne uspije? -Onda će umrijeti.
Ali ako kemijski prekinemo eksperiment, probudit će se. Probudit će se.
Kako to možemo učiniti? -Imaš li moj auto? Da.
Dobro. U mom autu, u prtljažniku, straga, nalazi se boca. Žuti kanister.
Na njemu piše monoetilen glikol. Antifriz. Ali to nije antifriz. To je lijek.
Držim ga u autu, u prtljažniku, u kanistru od
antifriza, da ga sakrijem. Radi sigurnosti.
Ako je taj eksperiment toliko važan, zašto bi mi dopustila da ga prekinem?
Ima više eksperimenata koji se provode diljem
svijeta. Tvoja majka je samo jedna od desetaka.
Vjeruj mi. Okovana sam ovdje. Nema načina da pobjegnem. Zašto bih lagala?
Ovo je za Dona, jebeni viruse.
"EVERGREEN" USTANOVA ZA PRODUŽENU NJEGU
To nije antifriz, mama. Ne brini.
Hajde. Hajde.
Mama, probudi se. Možeš ti to. Probudi se.
Što?
Jebeno čudovište.
Koliko je bilo Andromedanaca?
Lagala si mi. -Koliko je bilo Andromedanaca?
Dvoje. -Dvoje?
Jadni jebeni idiote. Znaš li što si učinio?
Ti... ubila si je. -Šuti.
I reći ću ti zašto nalikujem čovjeku.
Naš 75. car je otkrio Zemlju.
Ovim planetom vladali su dinosauri. Veličanstvena bića sa složenim, ali stabilnim ekosustavom.
Ali mi smo slučajno proširili smrtonosni virus po planetu.
Cara je obuzeo osjećaj krivnje dok je gledao kako sva ta stvorenja umiru.
Zato je ovom planetu dao novi život. Život koji nalikuje nama.
Prvi probni ljudi jedva su stajali, ali uskoro su hodali i počeli se razmnožavati.
Civilizacija je rođena u skladu s prirodom.
Atlantida. Štovali su nas kao bogove.
Ali neki su nas ljudi poželjeli nadmašiti.
Počeli su stvarati vlastite, laboratorijski uzgojene ljude koji su bili snažniji.
Ali ti novi ljudi bili su i agresivniji, pa je izbio sukob.
Na kraju je doveo do termonuklearnog rata.
I nakon rata, cijelo čovječanstvo bilo je istrijebljeno, osim nekolicine odabranih.
Koji su izgradili arku i plovili oceanima stoljeće.
Kad je napokon bilo sigurno vratiti se na kopno, vođe s arke su umrle.
Ostalo je nekoliko mutiranih primjeraka degradiranih polu-ljudi.
Majmuni. Evolucija se nastavila, ali prema kaosu.
Novorazvijeni ljudi, vaši preci, borili su se u beskonačnom ciklusu ratova.
Genocid. Ekološko uništenje. Unakazili su Zemlju.
Uništili vode, opustošili klimu, otrovali se drogama i tehnologijom.
Čak kad su suočeni s nepobitnim dokazima samouništenja, ljudi su nastavili.
Neprekidno.
Čak sam i ja postala više čovjek.
Samoživa i okrutnija. Otkad sam ovdje.
Među tvojima. Ali ljudi si ne mogu pomoći.
To je u vašim genima.
Implantirali su ih vaši preci da bi se ojačali.
Reprodukcijom se prenose u vašim tijelima i jačaju.
Mi Andromedanci smo ovdje da eliminiramo taj samoubojički gen.
Da spasimo čovječanstvo... i Zemlju.
Od tebe i tvoje vrste. -Ne!
Ne, došli ste ovdje da nas ubijete!
Došli ste nas ubiti! -To je pogrešno. To je pogrešno, Teddy.
Neki od nas bi radije jednostavno eliminirali vašu vrstu.
Ali car je vjerovao da još postoji nada.
Dakle... eksperimenti...
Eksperimenti u kojima je tvoja majka sudjelovala. Izabrana je jer je bila slaba.
Jer je bila slomljena.
Kad bismo je mogli ispraviti, možda bi se svi ljudi mogli ispraviti.
Ali ti... ubila si je! -Ti si je ubio!
Mislila sam da ćeš biti uhvaćen dok pacijentici u komi ubrizgavaš antifriz
I tada bih bio oslobođena. Mogla bih se vratiti svom radu.
Ali ti si zapravo uspio pobjeći. Bolesni majmune!
Nisam bolesni majmun! -Jesi bolesni majmun!
Postoje i drugi testirani koji pokazuju napredak.
I moramo caru pokazati istinu. Sutra. Tijekom pomrčine mjeseca.
Teddy... znam, znam, možda me mrziš. Možda želiš da umrem. Ne krivim te.
Ali imam informacije koje ti trebaju da spasiš Zemlju.
I znaš da ih imam. -Jebeni si demon!
Ovo je naša sudbina. Teddy Gatz.
Tvoja i moja. Taj čas će uskoro doći.
Jupi!
NOĆ POMRČINE MJESECA
Isuse, Miss Fuller! -Bok, Ricky. Kako si? Vratila sam se.
Možeš li me pustiti unutra, molim te? -Jeste li dobro? Je li sve u redu?
Da, dobro sam. Sve je riješeno. Možeš li me pustiti unutra, molim te?
Hvala, Ricky.
Parkiraj na uobičajenom mjestu.
Ne brini, Done.
Vodim te sa sobom.
Jebi ga!
Bok, Tony. Dobra večer.
Bok.
Vrata se otvaraju.
Vrata se zatvaraju.
Bok. Dobro te vidjeti. Dobro je biti natrag.
Već je 5.35 je pa ako netko od vas treba ići kući, slobodno idite.
Bok, Tony. Trebamo obaviti neke stvari.
U redu. -U redu, hvala.
Dakle, srest će se s nama ovdje?
Uspostavljamo daljinski kontakt s carem ovdje, a onda nas teleportiraju.
Teleportiraju? -Ili, znaš, transport.
U redu.
Ponekad treba nekoliko minuta da veza proradi, pa...
U redu.
I kako točno uspostavljamo vezu?
Zvuči ludo, ali upisujem kod ovdje i tada...
se inicira veza s brodom.
Kalkulator?
Da, znam. Znam, moralo je izgledati banalno, ljudski i neupadljivo.
To je 58-znamenkasti kod, znam ga napamet, ali dugo ga nisam tipkala.
Ovo stvarno funkcionira ovako? -Bolje je da ne razgovaramo.
Oprosti.
To je radi moje memorije... kao trik da nešto zapamtim.
Mogu li oni vidjeti kroz ovo? -Ne. -Mogu li vidjeti unutra? -Ne.
Zašto je tako dugo? -Još nekoliko... samo šuti sekundu, dok razmislim.
O, oprosti.
Da. Dobro. To je... to je to.
Trebam samo pritisnuti enter. -Jesi li spreman?
Spreman sam. Kvragu, čekaj. Moj zrak. Trebat će mi kisik u spremniku.
Bit će kisika, Teddy. -Dobro. A što je s Donom?
Poslat ćemo po Dona. Možda ga čak uspijemo oživjeti.
Dobro. Dakle, događa se. Sranje. Ne, spreman sam.
Spreman sam. Trebaš znati da sam se pripremio za sve ishode.
U redu, kako si se pripremio? Dovraga, Teddy.
Ne mogu riskirati da me odmah ubiješ.
Ne, to je bilo pametno. Jako pametno i Car će cijeniti tvoju inteligenciju.
Služiš na čast svom narodu, Teddy, stvarno.
Samo pokušavam pomoći.
Znam, Teddy. Dakle, ovaj... ovaj ormar ovdje je teleporter...
Ući ćeš u ormar, zatvoriti vrata iza sebe,
a ja ću... izbrojati do tri i pritisnuti enter.
I moramo ići jedan po jedan da se naša tijela
ne rekonstituiraju zajedno tijekom teleportacije. Razumiješ?
Aha. Mislim da da.
Treba li samo ući u ormar? -Mogu ja ići prva.
Ne, ne, ne. Ja ću prvi. Ne želim da pobjegneš, i da me ostaviš ovdje.
Dobro.
Spreman?
Spreman sam. Vidimo se gore.
Tri.
Dva.
Jedan.
Kreni.
Bit ćete dobro. Znam.
Mislim, sav taj šok... ali dobit ćete pomoć za takve stvari.
Dakle, mrtav je, onda? -Da, preminuo je.
Dobro. -Bomba je valjda reagirala na toplinu njegova tijela ili trenje.
To se često događa s improviziranim eksplozivima. -Dobro.
Molim vas, nemojte to skidati. -Molim vas, legnite!
Bit ću dobro. -Možete li ostati tamo?
Gospođo, molim. Stanite! Čekajte! Stanite!
Zaboravila sam nešto. Samo jako brzo. -Ne smijete unutra.
Samo sekundu. -Ne dirajte to! Hej! Hej!
O, Bože. Isuse.
Care.
Vjerovali smo da će doći do kontakta ako bude potrebna pomoć.
Nismo vas mogli kontaktirati bez kose.
Da, znamo.
Osjećamo grižnju savjesti. Ništa nismo mogli učiniti.
Svi osjećamo grižnju savjesti. Sve je sada gotovo.
Informirajte nas o eksperimentima na ljudima.
Skoro svi su eksperimenti propali.
Ostala su samo dva ljudska subjekta...
i vjerojatnost uspjeha
je nula.
Zbog njih samih.
Odluka mora biti donesena.
Vjerujemo... da je ovo kraj.
Imali su dosta vremena.
I za to su vrijeme doveli u opasnost
život koji dijele.
I odlučili smo
da im je vrijeme isteklo.
Preuzeto sa www.titlovi.com
Prijevod i obrada D Ž E N K A
Preuzeto sa www.titlovi.com