NETFLIX-SARJA
"OLEN LUKENUT KAIKKI KIRJAT MITÄ ON JA PARI MUUTAKIN."
PERUSTUU TOTUUKSIIN JA VALHEISIIN
KUMLAN VANKILA 2.6.1980
Nimi? - Sussi Korsner, tapaan Clark Olofssonin.
Tervetuloa.
Nostakaa kädet. Onko teräviä esineitä?
Hei.
Henkilökortti.
Joka pirun kirjailija Ruotsissa halusi kirjoittaa elämästäni.
Materiaalia oli ihan hemmetisti.
Kiitos.
Siitä tulisi varmasti myyntimenestys.
Valitsin tämän misun. Hänen nimensä oli Sussi.
Saatanan seksikäs, vai mitä?
Koko maailma halusi kuulla tarinani, joten oli aika alkaa hommiin.
CLARKIN METSÄSTYS
Terve. Mihin piilotit sen hottiksen?
Sen kirjailijan.
Lukkojen taakseko?
No mutta!
Siinä hän on! Ja ihan yksin. - Hei.
Pääsitkö hyvin sisälle? - Joo.
Kysyi tyttö.
Hauska viimein tavata. Olen Sussi. - Clark.
Oi! Tuoksutkin hyvältä!
Istu vain. - Kiitos.
No, miten tämä tehdään?
Kyseletkö sinä vai höpötänkö omiani? Olen siinä tosi hyvä.
Olen ajatellut asiaa paljon.
Ja kirjoittanutkin, jos haluat lukea. - Mielelläni.
Ajattelin, että voisimme kirjoittaa kirjan yhdessä. Se olisi kivaa.
Tai jospa minä aloitan kirjoittamisen.
Toki. - Katsotaan sitten siitä.
Kirjailija päättää. Kunnioitan sitä.
Kirjoittamallako tuommoisen kropan saa?
Aloitetaan.
Olen Kumlan vankilassa ensitapaamisessani Clark Olofssonin kanssa.
Sen ainoan oikean. - Uusi vuosikymmen on juuri alkanut.
Sinä vapaudut parin kuukauden päästä.
Olet mennyt naimisiinkin. - Jep.
Vaimosi Marijke odottaa ensimmäistä lastanne.
Joo. Hän on upea nainen.
Ja sinusta puhutaan kaikissa lööpeissä.
Miltä tuntuu olla Clark Olofsson juuri nyt?
Miltäkö se tuntuu?
Kysytkö minulta, miltä tuntuu olla minä?
No, mitäpä vittu luulisit?
Clark!
Clark! C-L-A-R-K!
Clark!
VAIMO MARIJKE - BESTMAN KURRE
Voi, Clark!
Tuntuu aivan helvetin hyvältä olla Clark Olofsson juuri nyt.
Tässä se on.
Tervetuloa lukaaliini.
C 316, minun kotini.
Minun kirjani, luen paljon. Tässä minä istun ja kirjoitan.
Jumppaa. Yritän pysyä kunnossa.
Se on hyvä. - Istu vain.
Selvä.
Mitä siellä ravintolassa tapahtui sen ryöstön jälkeen?
Miten niin? - Sehän oli poliisilaitoksen vieressä.
Aivan kuin olisit halunnut jäädä kiinni. - No jaa.
Ei tämä paikka niin kamala ole.
Olen viettänyt paljon aikaa vankilassa.
Täällä on aika rauhallista.
Aikaa ajatella.
Ajatella mitä?
Kaikkea.
Mihin tulokseen päädyit?
Että aion jättää tämän elämän.
Aloitan uuden elämän Marijken kanssa.
Minusta tulee lainkuuliainen.
Sehän on jännittävää.
Sinullahan on jo kaksi lasta? Kaksi tytärtä?
Joo.
Aivan, minulla oli pari lasta.
Yksi Ingelan kanssa, sen saunakaunokaisen.
Ja yksi Madoun kanssa. Muistatteko hänet?
Törmäsin häneen pari vuotta myöhemmin ja siitä se lähti.
Joo.
Tapaatko tyttäriäsi koskaan?
Niin… Meillä on loistava suhde.
He rakastavat minua.
Mutta siinä on vain se juttu,
etten halua elää menneisyydessä.
En halua puhua tästä asiasta, joten unohda se.
Se on tärkeää minulle ja kirjalle. Haluan tietää sinusta kaiken.
Tunnut viihtyvän hyvin täällä vankilassa.
Miksi siis karkailet jatkuvasti?
Onpa hiton pöljä kysymys!
Kuule, unohdetaan tuollaiset.
Kirjoita siitä, miten aloitan uuden elämän Marijken kanssa -
ja vapaudun parin kuukauden päästä.
Keskity siihen. Siitä tulee hyvä.
Äläkä sitten tee mitään typerää, Clark.
Mitä meinaat? - Tämä on viimeinen lomasi.
Tiedän. - Parin viikon päästä olet vapaa.
En helvetissä mokaa tätä hommaa.
Kurre-kettu!
Kyllä mokaat.
Ime munaa, vankilakyttä!
SKANSEN - JUHANNUSAATTO
Pois tieltä, vanhus!
Painukaa helvettiin!
Clarken tulee!
Alta pois!
Mitä vittua tölläätte?
Kusipää!
Pohjaan siis
Tää ensi malja juodahan
Ensimmäist' ei purra saa
Koskaan tääl' ei surra saa
Pohjaan siis
Tää ensi malja juodahan
Oletko kunnossa, Clarken?
Hyvää juhannusta!
Onko kivaa? - Tämä on minun!
Hyvää juhan…
Nyt pidetään hauskaa.
Lopettakaa.
Mitä helvettiä tämä on?
Onko joku kuollut?
Haluan kunnon vanhan ajan… - Tanssitaan!
…ruotsalaisen juhannuksen.
Herätkää!
Soittakaa Clarkenille!
Istukaa vain!
Tanssikaa! - Clarken hoitaa homman.
Laske tyttö alas. - Me juhlitaan.
Mitäs tämä on? Kukkia tukassa?
Mene Bahamasaarille!
Mitä sinä teet? - Hyvä herra…
Kurre!
Tarvitsen kaljan. - Tanssitaan!
Tanssikaa nyt, helvetti!
Tanssikaa…
Tanssitaan.
Ota nyt makkaraa, täti.
En ota. - Tässä.
O. P. Andersoniin voi luottaa.
Kaadanko sinulle? - Ei tarvitse, minä kaadan itse.
Anteeksi. - No? Terve.
Hyvää juhannusta. - Hyvää juhannusta.
Kuule, tämä ei taida olla oikea paikka sinulle ja kavereillesi.
Se on kyllä totta.
Ihan paskat bileet.
Mutta ei hätää. Me panemme juhliin vähän vauhtia.
Meistä olisi parempi, jos keräisitte kamanne ja lähtisitte.
Emme halua riidellä juhannuksena.
Ymmärrän. Mikä on ongelma?
Etkö huumoria ymmärrä? Olemme iloista väkeä hauskanpidossa.
Anna Beritin olla!
Olemme hauskoja, iloisia… - Meistä ei ole mukavaa,
kun säälittävät juopot tulevat tänne pelottelemaan ihmisiä.
Teidän olisi paras häipyä, Clark.
Et siis ole ihan pihalla tilanteesta. - En.
Hei, ukki!
Aivan kuin et olisi tiennyt kenelle puhut. Ei mitään tapoja!
Tiedän, että olet tottunut saamaan haluamasi,
mutta tänä juhannuksena ilonpitosi loppuu tähän.
Hae likaiset, iljettävät kaverisi ja painu hel…
Minulle ei puhuta noin!
Kukaan ei sano, mitä saan tehdä!
Tule tänne.
Mitä tuijotatte? Hän aloitti!
Äiti!
Syökää mansikoita ja nauttikaa olostanne. Nämä ovat hyviä.
Irti!
Clarken!
Päästä! - Et mene minnekään.
Vitun viuluniekka!
Kurre! - Päästä irti!
Putte!
Päästä irti!
Irti!
Mitä pirua?
Tiedätkö kuka minä olen?
Lyttään nenäsi!
Se otti veitsen!
Soittakaa poliisit!
Ukki!
Auttakaa!
Clarken…
Miten uskallat lyödä minua pullolla naamaan!
Kurre! - Clarken!
Riittää jo!
Clarken! Clarken! Clarken!
Clarken! Nyt lähdetään.
Clarken, mennään.
Kutsukaa lääkäri!
Lähdetään jo!
Mennään!
Auttakaa häntä!
Pysähtykää, kusipäät!
Soittakaa ambulanssi.
Mitä helvettiä?
Kuuletko minua? - Älkää jättäkö!
Täten totean Clark Oderth Olofssonin -
syylliseksi törkeään pahoinpitelyyn,
ja tuomitsen hänet kahdeksi vuodeksi vankilaan.
Mitä helvettiä? Löysää nyt vähän!
Hän sen aloitti! - Ai aloitin?
Niin aloitit!
Sitä paitsi se oli vahinko. Hän kaatui veitsen päälle.
Ja vaimoni synnyttää ihan pian.
En taaskaan näe lapseni syntymää!
Olisit ajatellut sitä ennen kuin hän "kaatui veitsen päälle".
Seitsemäntoista kertaa!
Hänhän jäi eloon. - Se oli hiuskarvan varassa!
Sinulla oli tuuria. Olisin tappanut, jos olisin halunnut.
Sinun kannattaa olla nyt hiljaa, Clark.
Clark, jokin on vialla… - Niinpä. Hän on idiootti. Olen syytön.
Viekää hänet heti pois.
Kusitko housuun, kulta? - Lapsivedet taisivat mennä.
Lähdetäänpä sitten, Clark. - Mitä pirua? Irti!
Kulta… Kulta!
Viekää hänet pois! - Nähdään pian, kulta!
Rauhallisesti.
Älä pidättele, Marijke. Huutaminen voi auttaa.
Noin, nyt tulee.
Siis tajusinko oikein? Olit aloittamassa uuden elämän,
mutta sen sijaan melkein tapoit jonkun.
No joo, ehkä ei olisi pitänyt.
Mutta se turvenuija aloitti.
Taas jäi syntymä näkemättä.
Ei se Marijkea haitannut, mutta minulta meni koko juttu ohi.
Mutta no, synnytys on muutenkin yliarvostettua.
Ei niitä kukaan kuitenkaan muista.
Tärkeintä on nähdä kävelemiset ja puhumiset.
Ja silloin olen jo vapaa.
Olen sentään yhä kuvioissa.
Minun isäukkoni vain otti ja häipyi.
Voimmeko puhua isästäsi?
Tunnut pelkäävän, että sinusta tulee samanlainen.
No?
Siitä saat.
Lahjako? - Kyllähän sitä nyt syntymäpäivänä.
Tietysti minä hankin jotakin. - Onpa kiva juttu, Clark.
Hei, kulta.
Pyssykö?
Mitä helvettiä, Sten?
No mitä? - Onko tuo oikea?
Mikä oikea? - Oikea pistooli!
Sehän on synttärilahja! Hae jo sitä kaljaa.
Hitto! Aina pilaamassa kaiken.
Ämmä alkaa käydä hermoille.
Piu, pang, pang!
Clark, kuulehan…
Ihan näin miesten kesken… Ämmät eivät ymmärrä kaikkia juttuja.
Tajuatko?
Eikö olekin hieno?
Minusta tuo on huono idea.
Miten niin? - Antaa nyt kuusivuotiaalle…
Vitun idiootti! Ei kai tämä nyt ladattu ole!
Mitä oikein kuvittelet, typerä…
Mitä…
Olipa hitonmoinen pamaus!
Mitä helvettiä siellä tapahtuu?
Kävikö kuinkaan? - Ammuit minua!
Jalkaan vain, ja se on pelkkä naarmu.
Vuodan verta! - No niinpä vuodat, joo!
Voi hyvänen aika.
Hitto, että alan väsyä tähän paskaan!
Kukaan ei ikinä arvosta minua, vaikka tekisin mitä!
Saatana! Tänne se kalja!
En jaksa teitä enää.
Painukaa helvettiin, idootit!
Minä vain… - Painu helvettiin!
Pikkuisen sattuu ja vähän tulee verta.
Paskat hänestä. Hän oli kusipää, muuta sinun ei tarvitse tietää.
Minulla olisi kysymys sinulle.
Täällä on niin pirun yksinäistä.
Ajattelin, että… Ennen kuin lähdet,
voisinko saada pöksysi?
Eiköhän tämä riitä tältä päivältä.
Meillä on vielä 20 minuuttia aikaa.
Jatketaan ensi kerralla.
Kannatti yrittää!
Ei tippaakaan huumorintajua.
TOIMITTAJAKOULU
Oli kaksi vuotta tapettavana.
Kävin toimittajakoulua, kun ilonpilaaja Sussi kirjoitti kirjaa.
Kirjoitinhan minä vankilalehteenkin ja hyvin kävi.
Tervetuloa, Clark. - Kiitos.
Sain lomaa pääsykokeisiin.
Aikaa on yksi tunti, joka alkaa nyt.
Vankilassa tulee luettua paljon.
Olen lukenut varmaan kaikki kirjat mitä on ja pari muutakin.
Siitä tulee helvetin fiksuksi.
Kukaan ei uskonut, että pääsisin sisään.
Mutta miten vaikeaa se muka voisi olla?
Mitä pirua? Kaikki oikein? - Aivan.
Ja vieläpä ennätysajassa.
Ei hän sitten ihan täysääliö ole.
Ei niin, mutta sillä olisi poliittisia seurauksia.
En voi mitenkään suositella ottamaan Clark Olofssonia kouluun.
Kiitos. Mutta nyt ei ole kyse siitä.
Olemmeko varmoja tästä? - Emme.
Luuletko, että haluan sen roiston tänne? Mutta emme voi muutakaan.
HYVÄKSYTTY
Hah! Totta vitussa pääsin sisään.
Ja valmistuin huippuarvosanoin.
Clark Olofsson.
Vitun helppo nakki.
Onnittelut, Clark. Meille oli kunnia, kun olit täällä.
Todellakin. - Onnea matkaan.
Kiitos.
CLARK VALMISTUI TOIMITTAJAKSI
Tuolla hän on! - Hei.
Siinähän sinä.
Hei. - Onneksi olkoon.
Moi.
Onnittelut toimittajaksi valmistumisesta. - Kiitos.
Miten kaverisi reagoivat?
Pyysivät ajamaan vankien oikeuksia.
Eivätkö he pidä sinua nyt herrana? Onko maineella huonokin puoli?
Ei, he kyllä tuntevat minut.
Miltä nyt tuntuu?
Olen tietysti iloinen.
Vielä iloisempi olen reilun kahden vuoden päästä, kun vapaudun.
Olet paljon velkaa yhteiskunnalle.
Aiotko palauttaa Göteborgin ryöstön rahat?
En voi. - Mikset?
En tiedä, missä ne ovat. - Kuinka suuresta summasta on kyse?
Noin 700 000 kruunusta. - Etkä siis tiedä, missä ne ovat?
Ei hajuakaan.
Mihin erikoistut toimittajana? Mistä aiot kirjoittaa?
Oletatte varmaan, että keskityn omaan osaamiseeni.
Eli rikosjuttuihin, pankkiryöstöihin ja kuumiin naisiin.
Mutta en halua rajoittaa itseäni. Haluan oppia kaiken.
Miltä tuntuu tavata tulevia kollegoja näin?
Olen tavannut heidät ennenkin. - Tuoltako toimittaja nyt näyttää?
Ainakin näytän paremmalta kuin te.
En minä aikonut alkaa toimittajaksi tai kirjoittaa tylsimyksistä.
Miksi haaskaisin aikaa sellaiseen, kun voin keskittyä itseeni?
Sain lomia työharjoittelua varten, joten "harjoittelin" kunnolla.
Ilta Kaféssa! Ei hassumpaa, hyvät ystävät.
Ja pitkä ilta on vasta alussa.
Nyt jorataan ja heilutaan, hypitään ja huojutaan ja bailataan!
Tuo on kaverini. Kurre!
Katsokaas, kuka täällä on!
Clark on paikalla! Mokoma renttu!
Nyt bailataan!
Clarken… Nenäkarkkia!
Jos kerran vaadit.
Vedetään lärvit!
Sillä lailla! Juhlitaan!
Kippis! - No hitto vie!
80-luku oli mahtava vuosikymmen.
Hän voittaa taas! - Hän on todella vahva…
Kaatakaa muuri!
Ei kannata uskoa lehtiä. Meillä oli kivaa. Kicki ja minä pantiin.
Clark, ota tuosta.
Priimakamaa.
Olofsson!
Tommy-poni!
Onpa hyvä, että sinäkin juhlit välillä.
Tämä sinun toimittajahommasi…
Niin? - Sanoin kaikille, että mokaat senkin.
Hyvin minulla meni, kunnes sinä tulit.
Siltä näyttää.
Poliisi! Poistukaa tai pidätän teidät huumeiden hallussapidosta.
Hiton kyttä pilaa kaiken.
Nähdään. - Sinä jäät.
Pysy siinä niin.
Hitto vie, Clark. Luulin, että parantaisit tapasi.
Minähän paransin. Kaikki on hyvin.
Älä sekaannu tähän! - Kuules…
Olen tuntenut sinut koko ikäsi, ja minä tiedän…
Tiedän, että nupissasi on potentiaalia.
Tartu tilaisuuteen! Näytä kaikille, ettet ole idiootti…
Turpa kii! Älä hauku minua idiootiksi!
Itse olet idiootti! Minua ei määräillä!
Pitäisikö nyt pelätä huutoasi? - Sinähän pelkäät.
Vai niin. Aiotko motatakin?
Anna mennä. Mojauta kunnolla…
No, hänhän kerjäsi sitä.
Kuten haluat.
Mitä muuta voi toivoa? Tämä on maaginen ilta, kuten aina!
Seuraavana Skifsen. Bailataan!
Ota tämä.
Mitäs sinulla on taskussasi, Jan?
En ole Jan, ja sinä kopeloit mulkkuani.
Tiedän kuka olet. - Ja minä tiedän kuka sinä olet.
Tommy! Lena Nyman!
Hei, Tommy!
Helvetti!
Michelangelo!
Voitko kertoa?
Rakastan sinua, Clark!
Kurre! Lena Nyman!
Lena Nyman!
Ota pensselisi ja maalaa ystäväni
Mahtavaa, Skifs! Onko hän täällä?
Ehkä VIP-tilassa.
Clark Olofsson!
Tänne.
Nämä pois!
Nyt saat kunnon kyydin.
Pane mua! - Parhaan!
En malta odottaa. - En minäkään.
Mikäs tämä on? - Avaa napit. Siitä.
No eipä ollut kummoinen kyyti.
Huomenta.
Huomenta itsellesi.
Maailman nopein rakastaja.
Sanoinhan, että olen paras.
Kyllä kaverit ovat ihmeissään, kun kuulevat minun panneen Svartenbrandtia!
Ja hitot panit!
Älä nyt leikistä suutu.
Kai minä nyt tiedän, että olet se toinen.
Clark. - Niin.
Paras tietysti.
Onhan se varma!
Onko täällä mitään ruokaa?
On.
Laitan jotain.
Paljonko kello on? - Vähän yli yhdentoista.
Voi perse!
Loma-osasto.
Sjölander! Terve, Clark tässä. - Helvetti vieköön, Clark.
Tiedän, olet yrittänyt soittaa. - Kahdeksasta alkaen!
Aika rientää, kun on kivaa. - Joopa joo. Meillä on tärkeitä uutisia.
Mikäs nyt niin kiireellistä on?
Tätä ei ole mitenkään helppo sanoa. Kyse on äidistäsi.
Olimme yhteydessä sairaalaan…
Haluatko kovia vai pehmeitä munia?
Pirun syöpä oli levinnyt joka puolelle äidin kehoa.
Hänellä ei ollut enää paljon aikaa.
Hän vain makasi sängyssä ja odotti.
Clark…
Rakastan sinua, äiti.
Minun Clarkini…
Ihanaa, että tulit.
Tässä ollaan.
Olen tosi ylpeä sinusta.
Tiedän.
Kaikki järjestyy.
Niin järjestyy.
Ei sinun tarvitse sanoa mitään.
Minä tein…
Minä tein parhaani.
Tiedän.
Rakastan sinua.
Olet hyvä poika.
Joo.
Niin olen.
Hän ei jaksanut enää.
Yhtäkkiä hän oli vain poissa.
Hei sitten, äitikulta.
Pirun idiootit eivät päästäneet minua äidin hautajaisiin.
Voitko uskoa?
Vain koska tulin pari kertaa myöhässä lomilta.
No jaa…
Elämä jatkuu.
KOLME VUOTTA MYÖHEMMIN
No niin, Olofsson.
Kolmen vuoden jälkeen olin viimein vapaa mies.
Yleensä karkaan vankilasta.
Olen karannut 17 kertaa. Varmaan maailmanennätys.
No niin, pojat. - Koetahan pärjäillä.
Haista paska. - Älä tule takaisin.
Tällä kertaa istuin koko kakun.
Halusin olla sujut yhteiskunnan kanssa ja aloittaa lainkuuliaisen elämän.
Ihan oikeasti tällä kertaa. Kuten tapaan sanoa…
Varokaa kasviani! Mitä pirua?
Ottakaa tämä pois jo. En saa happea.
Tiedättekö kuka olen?
Mitä minä teille olen tehnyt?
Oli mitä oli, olen syytön!
Oikeasti.
Sanokaa mitä olen tehnyt.
Tämä käy jo hermoille.
Mitä te haluatte?
Kysykää, niin kerron mitä vain!
Kaikki kaverini ovat muutenkin mulkkuja…
Yllätys!
Menittepäs lankaan! Tiesin koko ajan!
Yritimme tehdä sinulle jekun, mutta sinä jekutitkin meitä!
Marijke! Hei, kulta. Ja pikku Jon, kiva nähdä.
Olette loistotyyppejä!
Sussi-pussikin on täällä! Ja vartijat!
Nyt juhlitaan!
Kuulostaa hyvältä. - Loistosuunnitelma.
Juhlitaan.
Jännittävää.
Miten te tapasitte?
Junassako? - Niin.
Sinne tuli vanha pariskunta.
Se oli eka kerta.
Joten se oli…
Mistä te puhutte? - Kunhan jutustellaan.
Jaaha. - Marijke kertoi, miten tapasitte.
Vai niin.
Läheisten näkökulma tekee kirjasta paremman.
Varmasti. Onko se edes mahdollista?
Siis kirjan parantaminen. Sehän kertoo jo minusta!
Se oli vitsi. Minulla ei ole salattavaa.
Hyvä.
Onko sinulla hetki aikaa? - Toki.
Hyvä.
Miksi jututat ketä vain? Et voi tietää, puhuvatko he totta.
Minä tunnen itseni parhaiten.
Muistan kaiken, tarkasti. Et tarvitse muita.
Kertooko kirja Clark Olofssonista -
vai kaikista muista?
Kirja kertoo sinusta. - Minusta.
Mutta minusta… - Piste.
Heippa.
Marijke, lähdetään.
Hieno homma.
Tulkaas kuulolle!
Haluan sanoa pari sanaa.
Kuunnelkaa!
Tämä on historiallinen hetki.
Clark Olofsson on poistunut rakennuksesta!
ONNEA VAPAUTUNEELLE!
Olen väsynyt tähän paskamaahan. Tästä lähtien -
Clark Olofsson asuu Belgiassa -
kauniin vaimonsa Marijken ja hienon pikkupoikansa kanssa,
eikä tee enää -
pankkiryöstöjä.
Minä grillaan ja juon drinkkejä kuistilla.
Kasvatan mahaa.
Älä viitsi, Clarken.
Haluan sanoa teille kaikille, sydämeni pohjasta…
Haistakaa paska!
Kippis!
Kohti Belgiaa.
Hän lähtee.
Onnea matkaan, Clark!
Aplodit Clarkenille!
Kiitos, Kurre!
Minä kyllä pärjään, sinä tiedät sen. Ei tarvitse huolehtia.
No niin, kulta. Turvavyöt.
Nyt ollaan lainkuuliaisia.
Sussi-pussi, näytät yllättyneeltä. Katsohan…
Minä pystyn tottelemaan lakia.
Niin, mutta et saisi ajaa juotuasi… - Nähdään!
Hän ajoi ympäri!
Rakastan sinua, Clark!
Istutko mukavasti, poika?
Äiti nukkuu. Olemme kahdestaan hereillä.
Pari yökukkujaa.
Ei mitään hätää.
Iskän pitää hakea yksi juttu.
Miksi me pysähdyimme?
Haen yhden jutun.
Ei mitään hätää. Tulen ihan kohta. - Älä, Clark.
Muista mitä sanoin. Tee mitä haluat, mutta et tuo sitä kotiin.
Se on minulle tärkeää. - Totta kai.
Tiedän.
Rakastan sinua ja poikaa.
Jonia.
Tulen kohta! - Clark, älä…
700 000 kruunua.
Göteborgin ryöstösaalis.
Se riittäisi joksikin aikaa.
No niin. Jatketaan matkaa.
18 KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
BLANKENBERGE, BELGIA 1984
BRYSSELIN LENTOKENTTÄTAKSI
Katso, Jon.
Heippa hei, Jon!
Täältä tulee ilmapallohirviö!
Hei. - Sussi, tule sisään.
Se oli vain vitsi.
Hei, Clark. - Hei, Sussi-pussi!
Tervetuloa Casa del Olofssoniin! - Kiitos.
Istu alas. - Kiitos. Onpa täällä hienoa.
Hei, Jon. - Nyt juhlitaan Jonin synttäreitä.
Niin kuulin. Onpa upea kakku. - Tein sen itse.
Kuinka vanha sinä nyt olet?
Onnea yritykseen.
Poika ei puhu.
Ei hän mikään vajakki ole, mutta uusi kotimaa ja kaikkea…
Annetaan aikaa.
Onneksi olkoon, Jon.
Miten kirja edistyy?
Olen päässyt eteenpäin.
Tästä tulee paksu kirja. - Joo.
Olet elänyt täyttä elämää. - Todellakin.
Minä ajattelin, että…
Pyssykö?
Ämmä!
Surkimus!
…olisi vielä pari kysymystä, jos sinulle sopii. Clark?
Hä?
Jutellaanko tässä vai mennäänkö ulos? - Tässä on ihan hyvä.
En salaa mitään Marijkelta. Hän kestää kyllä.
Selvä.
Tiedän, ettet halua puhua lapsuudestasi,
mutta nyt kun sinulla on oma perhe, miten näet lapsuudenperheesi?
Äitisuhteesi ja niin edelleen.
Äiti!
Äiti on tässä. Kaikki järjestyy. Olet rakas.
Olen aina tukenasi.
Äiti!
Hyvä poika!
Äiti oli ihan kiva.
Tosi kiva.
Olen ollut yhteydessä myös Mariaan, jonka kanssa seurustelit monta vuotta.
Hän kertoi, että… - Kielsin kyselemästä muilta.
Odota, Clark.
Mitä tapahtui? - Oikeasti…
Mitä?
Mikset voi antaa vanhojen juttujen olla? Paskat niistä!
Sinulla on mahtava tarina tässä edessäsi.
Clark Olofsson, entinen rikollisnero, nykyinen perheenisä.
Kirja kertoo koko elämästäsi. Emme voi ohittaa menneisyyttäsi.
Kaikki satuttamasi ihmiset…
Ei puhuta siitä nyt tänään.
Joskus toiste sitten.
Osaat itsekin ulos. Heippa!
Ilmapallohirviö tulee taas!
Otetaan kakkua. Maailman paras isä tulee!
Tästä Sussin pitäisi kirjoittaa.
Clark Olofsson, maailman paras isä ensi yrittämällä!
Tai kolmannella, mutta tiedätte mitä tarkoitan.
Kytät tulee!
Näytin kaikille, että pystyn olemaan lainkuuliainen.
Ainakin melkein.
Clark Olofsson, talo on piiritetty. Tule ulos!
Voi helvetti.
Lainkuuliaisen perheenisän elämä on kallista,
eikä Göteborgin ryöstösaalis riittänyt pitkään.
Voi perseensuti!
Perustin varmuuden vuoksi pari yritystä -
vanhan kaverini Kurren kanssa, heti vankilasta päästyäni.
Kurrella oli yhteyksiä Belgiaan, ja yhden Televerketin tyypin avulla -
keksimme ovelan tavan tuoda kamaa Ruotsiin.
Televerketin tyyppi salakuunteli tullia ja poliisia.
Siksi meitä sanottiin Televerket-jengiksi.
Olofssonin jengi olisi ollut parempi.
Nerokasta, Clarken! - Vitun helppo nakki.
Jos minulta kysytään.
Se oli täydellistä. Rahaa tuli kuin roskaa.
Pärjäätkö?
Marijke ei kysellyt liikematkoistani,
ja minäkin pidin sanani: en tuonut töitä kotiin.
Oli kiva ottaa poika töihin mukaan.
Älä itke.
Tavallaan.
Olin maailman paras isä ja samalla tienasin rahaa.
Yhdistin huvin ja hyödyn.
Elämä oli hyvää.
Tähän asti.
Mennään, Jon.
Taas kyttien piti pilata kaikki.
Minulla oli yli miljoona kruunua kassissa ja poliiseja piti päästä karkuun.
Oli aika häipyä ja sanoa "tot ziens!" Belgialle.
Belgia on muutenkin yliarvostettu.
Homman nimi on nyt tämä…
Minun pitää lähteä. Mutta äiti löytää sinut kyllä.
Kaikki järjestyy. Heippa!
No, hitto vie…
Tässä on vielä rahaa jätskiin ja nameihin.
Nyt ollaan sujut.
No niin! Iskän pitää lähteä hoitamaan yksi juttu.
Mutta… Nähdään myöhemmin.
Voi saatanan helvetin perkele!
No niin, mennäänpä.
Kuule…
Sinä tulet mukaan. Kaikki järjestyy kyllä.
Noin.
Kaikki järjestyy.
Ei hätää.
Voi perhana!
Älä tuijota!
Tiedän, ettei tämä ole kivaa,
mutta ei kyttien tulo ole minun syytäni.
Pahemminkin olisi voinut käydä.
Pitäisikö vain jättää sinut tähän?
Tämä on pikkujuttu.
Et tiedäkään, mitä isäni teki minulle.
En ikinä tekisi sellaista sinulle.
Tiedän, miltä se tuntuu.
Kun hylätään, eikä kukaan välitä.
Minä välitän sinusta.
Kuulitko? Koska olen hyvä isä.
Minä teen parhaani.
Vitun helppo nakki.
Isäukkosi osaa vielä. - Pölkkypää.
Aivan kuin olisit sanonut "pölkkypää".
Ajattele, jos se olisi ensimmäinen sanasi.
Oli miten oli.
Lähdetään Ruotsiin.
Helvetti!
Sortez de la voiture avec les mains au-dessus de votre tête.
D'accord. Maintenant, monsieur.
Tulkaa ulos kädet ylhäällä, herra Olofsson.
Teidät on piiritetty. Me ammumme kyllä.
Vittu!
Näytät komealta, Clark.
Kiitos.
Saamarin kakara!
Okei! Kiinni jäin!
Kädet ylös! - Antaudun!
Pirun idiootit.
Autossa on lapsi! - Pudota ase!
Poikani on autossa!
Tulkaa ulos autosta.
Poikani on autossa! Rauhallisesti! - Teidät on piiritetty.
Ei hätää.
Poikani on autossa! Ottakaa iisisti! Minä tulen ulos!
Tulen ulos. - Et pääse pakoon.
Älä tee äkkiliikkeitä. - Autossa on lapsi.
Okei? - Allez.
Minä antaudun. Mutta olen syytön.
Jon, Jon! Älä pelkää.
Kaikki järjestyy. Rakastan sinua.
Rakastan sinua! Varo lasta.
Kaikki järjestyy. Nähdään pian.
Kassi ei ole minun!
En ole ikinä nähnytkään.
En tiedä, mitä siinä on. Olen syytön. Olen syytön!
Pitäkää huoli pojasta!
Kaikki järjestyy, poika.
Hänen nimensä on Jon!
Totean Clark Oderth Olofssonin syylliseksi -
törkeään huumeiden salakuljetukseen.
Tuomio on 10 vuotta vankeutta.
Vai niin.
Voihan perkele.
Olof Palme… - Mitä?
Pääministeri Olof Palme on kuollut.
Noin 35-vuotias mies ampui häntä kahdesti.
Eihän tätä voi uskoa. - Hirvittävää.
KUMLAN VANKILA
1. MAALISKUUTA 1986
Nimi ja asia? - Hei, Sussi Korsner, tapaan Clarkin.
Hei, Sussi. - Hei.
Joko kuulit mitä on tapahtunut?
Kuule…
Miten nunnan saa raskaaksi? - En tiedä.
Panemalla.
Siinä hän on.
Voihan helkkari!
"Se teki gutaa!"
Mikä sinua vaivaa? Etkö tiedä, kuka isä on?
En ainakaan minä, koska et anna.
Ilmeisesti et ole kuullut uutista.
Vai? - Ei eristysselliin mitään kuule.
Olof Palme murhattiin.
Viime yönä.
Jopas.
No, ainakaan se en ollut minä.
Onneksi olin eristyssellissä. Muuten minua olisi syytetty siitäkin.
Meidän pitää puhua. - Älä nyt. Minähän pidin Palmesta.
Hän tarjosi konjakkia. Joko kerroin siitä?
Heti Norrmalmstorgin jälkeen, kun olin purkanut tilanteen.
Minut kutsuttiin…
Laita se juttusi pyörimään. Tämä on hyvä tarina.
Kirja on valmis.
Hittolainen! Tiesin, että pystyt siihen. Mahtavaa, Sussi-pussi!
Niin, mutta päätin olla julkaisematta sitä.
Häh?
Olen ajatellut asiaa paljon.
Maailma on muuttunut.
Tällä kirjalla ei ole enää väliä.
Sinulla ei ole enää väliä.
En halua olla yksi niistä, jotka uskovat Clark Olofssonin myyttiin.
Voit lopettaa, melkein jo uskoin.
Hyvä vitsi. - En halua… En aio julkaista tätä.
Tietysti julkaiset. Sehän on mahtava!
Mikä sinua vaivaa? Olenko tehnyt jotain?
Mitä enemmän jututin läheisiäsi,
jotka luulivat olevansa läheisiäsi,
tajusin, että välität vain yhdestä asiasta, eli itsestäsi.
Minähän kielsin puhumasta muiden kanssa!
Miksi sinä niin teit? Se oli typerää!
Kirja kertoo minusta, joten kysy minulta.
Halusin kuulla totuuden.
Halusin kuulla muiden näkemyksen sinusta.
En vain sinun manipuloivia paskapuheitasi.
Ja onneksi puhuin heidän kanssaan.
Sinulla oli kaikki kuin tarjottimella.
Sait rakkautta, mutta et antanut sitä takaisin.
Pilasit kaiken kerta toisensa jälkeen.
Käytit järjestelmää hyväksesi ja hylkäsit ystäväsi.
Tuotit Marijkelle pettymyksen, kerta kerran jälkeen.
Eikä hän ole ainoa. Hänenlaisiaan on ollut monta.
Esimerkiksi tyttäresi.
Mitä lapsillesi kuuluu?
Mitä heille kuuluu?
Hyvää vain.
Olit valmis vaarantamaan poikasi hengen huumeiden takia.
Sinä käytät ihmisiä, Clark.
Rikoksiin, egosi pönkitykseen ja seksiin.
Kun et tarvitse heitä enää, käännät selkäsi ja jatkat matkaa.
Et ikinä vaivaudu kysymään miltä heistä tuntuu.
Minä voin kertoa sen, koska olen jututtanut jokaista heistä.
Heistä tuntuu helvetin pahalta, sinun takiasi.
Minulla on enää yksi…
Yksi viimeinen kysymys.
Miltä tuntuu olla Clark Olofsson?
Oikeasti.
Niinpä.
Miltäkö se tuntuu?
Minäpä kerron, miltä se tuntuu.
Sillä minä olen vasta aloittanut.
Haistakaa paska.
PERUSTUU CLARK OLOFSSONIN KIRJOIHIN
Tekstitys: Niko Kiiskinen