‎UN SERIAL NETFLIX
‎„DACĂ NU POT FI CEL MAI BUN ‎DINTRE CEI BUNI,
‎POT FI CEL MAI BUN DINTRE CEI RĂI.”
‎CLARK OLOFSSON
‎Au!
‎Drăcia dracului! Scoate porcăria aia!
‎- Împinge mai tare, dnă Olofsson! ‎- Taci!
‎- Au! Ai grijă la țigară! ‎- Calmează-te, dnă Olofsson.
‎Blestemat fie copilul ăsta idiot!
‎Ieși afară, nesimțitule!
‎Au țipat și au urlat să ies afară,
‎iar eu nu suport să mi se spună ce să fac,
‎așa că am stat acolo cât am putut, ‎dar venise vremea.
‎Și nu suport să fiu închis. ‎Afară e o lume întreagă.
‎Petreceri, bănci, fete și alte distracții.
‎Să pornim!
‎Așa!
‎Libertate!
‎Prima mea evadare.
‎E băiat!
‎Băiatul meu!
‎Ce voce are!
‎E superb!
‎Era clar că nu eram un copil obișnuit. ‎Eram special.
‎Mereu am fost.
‎Al dracului de special.
‎Ce puternic e!
‎Bine, iată povestea mea de la început.
‎O să-l cheme Clark.
‎Ca pe Clark Gable.
‎Clark Oderth Olofsson.
‎Adevărul și numai adevărul.
‎Promit!
‎Norrmalmstorg e plin de mașini de poliție.
‎…interviu telefonic cu Clark Olofsson, ‎aflat în bancă…
‎Lumea mă asociază cu renumitul jaf ‎al băncii Norrmalmstorg.
‎BANCĂ
‎În direct!
‎- Dar am fost atras acolo. ‎- Unde e Clark?
‎Sindromul Stockholm și alte alea.
‎Luare de ostatici, faimă…
‎E o dramă televizată.
‎Zilele alea au fost tari, ‎dar am mai făcut și altele.
‎A FOST CLARK!
‎BAZAT PE ADEVĂRURI ȘI MINCIUNI
‎Dar s-o luăm de la început.
‎STRADA HÄLLSKRIFTS NR. 4 ‎1952
‎E tare de tot!
‎- Îmi place piesa! ‎- Și mie.
‎Mereu, aceleași întrebări.
‎„Clark, cum a fost copilăria ta? ‎Dar părinții tăi?”
‎Dacă aș fi primit câte un bănuț ‎de fiecare dată când am auzit asta,
‎n-ar fi fost nevoie să jefuiesc bănci.
‎Au!
‎Ura!
‎- M-ai lovit cu o sticlă? ‎- Da.
‎Te iubesc!
‎Ridică-te și dansează!
‎Bang!
‎Ai murit!
‎Uită-te la aparat!
‎Eram ca orice familie. ‎Normali și iubitori.
‎Eu eram mai retras, ‎dar mă descurcam cu doamnele.
‎Le plăceam… Mult.
‎Cum ziceam… Normal.
‎La ce mama dracu' vă uitați? ‎Vecini proști!
‎- Sten! ‎- N-ați mai văzut o cadă?
‎- Cum mai fac baie acum? ‎- Taci, vaco!
‎- Îmi fură bicicleta! Stai! ‎- Vino înapoi!
‎Și doamnele… ‎Eu m-am îndrăgostit mereu rapid.
‎Nota maximă, Clark! Așa!
‎Face… bing!
‎Am fost îndrăgostit în fiecare zi.
‎Te iubesc!
‎Ce te-a apucat? Revino-ți!
‎Haide! Leneși proști ce sunteți!
‎Drăcie! Nu e un azil de bătrâni!
‎Vrei asta?
‎Te costă un sărut.
‎Pe obraz.
‎Și fetele mă plăceau.
‎Iar eu le iubeam pe toate. De orice fel.
‎Două țigări, te rog.
‎Nu mi-a fost greu nici să fac bani.
‎- Un rulou și o bere. ‎- Una?
‎La zece ani făceam mai mulți bani ‎decât mama și tata.
‎Banii îmi ofereau singurul lucru ‎de care mi-a păsat vreodată.
‎Libertate.
‎Dreptul de a vorbi, ‎de a gândi și de a face ce vrei.
‎Ulla, la brutăria tatălui meu… ‎A fost prima.
‎- Ulla? ‎- Clark…
‎Lucram la ea de ceva timp, dar a cedat.
‎Vino încoace.
‎Ulla… Ce bună era!
‎Un hot-dog!
‎Toată viața am fost îndrăgostit.
‎Am jefuit multe bănci, ‎am petrecut, am făcut mult sex.
‎N-am muncit în viața mea, ‎dar mereu am avut bani.
‎- Ronny, îți ia scuterul! ‎- Nenorocitule! Vino aici!
‎Am trăit doar după regulile mele ‎și m-am distrat de minune.
‎Șase luni în centrul educativ.
‎Nu-mi pasă ce crede lumea despre mine.
‎Ăsta sunt eu și n-o să-mi cer scuze.
‎Patru ani de detenție.
‎Ia mâna!
‎Amatorule!
‎Banii! Dă-i încoace!
‎Șapte luni!
‎Să schimbăm!
‎M-am crescut singur ‎și m-am descurcat bine. Nu regret nimic.
‎Dacă nu pot fi cel mai bun dintre cei ‎buni, voi fi cel mai bun dintre cei răi.
‎Încă o dată!
‎- Ce te-a apucat? ‎- Încearcă tu!
‎- N-ai mai dat la vâsle? ‎- Poate că nu.
‎Ce-ai făcut toată viața?
‎- Mergi încolo! ‎- Calm! Face tot ce poate.
‎- Serios? ‎- Nu e vina lui că e handicapat.
‎- Încerc! ‎- Te ajut eu! Așa. Hai!
‎- Ce dracu'? ‎- Hai! Dă-i!
‎- Ce plictiseală! Hai la femei! ‎- Sunt femei aici?
‎- Am chef de tăvăleală. ‎- Tu mereu ai chef.
‎Și mă piș pe mine.
‎- N-ai cum să agăți fete. ‎- Adică tu poți?
‎- Știu sigur că pot. ‎- Nu!
‎- Cu câte crezi că am fost? ‎- Două?
‎Cu una mai mult decât tine. Dublu!
‎- Încetează! ‎- Fiți atenți!
‎- Pare de fițe. Hai acolo! ‎- Cred că au câini.
‎- Ce ai cu câinii, Gunnar? ‎- Nu-i suport.
‎- Sunt niște animale proaste. ‎- Gura, Gunar! Du-ne acolo!
‎- Hai, Gunnar! Mai repede! ‎- Dă-te!
‎- Înapoi! ‎- N-ai decât!
‎- Drăcie! ‎- N-ai mai fost pe o barcă?
‎- Nu e chiar așa de simplu. ‎- Fii atent!
‎- Așa am făcut și eu. ‎- Ba nu.
‎Gura!
‎- Felicitări, ai învățat să vâslești. ‎- Nu ca tine.
‎Drăcia dracului!
‎Ce naiba e aici?
‎Hai!
‎- Mă piș pe mine! ‎- Ușurel!
‎Uite cum arată!
‎Sunt plini de bani!
‎- Morgan? ‎- Sigur!
‎- Ce e aici? ‎- Dă-te!
‎- Ușurel! ‎- În sfârșit, pot să mă piș!
‎Roșii!
‎Ce avem aici?
‎Remy Martin XO. Special!
‎- E whisky? ‎- E coniac, dobitocule!
‎Stai jos, poate mai înveți ceva.
‎- Măcar acum. ‎- Da.
‎Doar o picătură…
‎- Mai repede! ‎- Ce dracu'? Mă pișam!
‎- Mai întâi îl miroși… ‎- Bine.
‎Ia te uită! Ce avem aici?
‎O gură?
‎Ce dracu'?
‎- Dobitocule! ‎- Scuze, n-am…
‎- E marfă bună. ‎- E coniac. Haide!
‎Ia-ți un pahar!
‎- Brandy? ‎- E Martin Remy.
‎- Ce e aia? ‎- Marfă bună.
‎- Orzul pe gâște… ‎- Da.
‎Ei bine…
‎- Cine trăiește așa? ‎- Un bogătaș, clar.
‎Un porc capitalist.
‎- „Harpsund”? ‎- Ce?
‎- Harpsund. ‎- Așa se numește.
‎Harpsund!
‎Și ce?
‎- Da? ‎- Chiar nu știți nimic?
‎- E casa de vară a prim-ministrului! ‎- Nu se poate!
‎Da! E adevărat.
‎Ce căutați aici?
‎TAGE ERLANDER ‎PRIM-MINISTRUL SUEDIEI 1946-1969
‎Coniacul meu!
‎Gustam și noi.
‎Legumele mele!
‎Fugiți!
‎- Hai, Gunnar! ‎- Să-mi bag…
‎Ticăloșilor!
‎- Duceți-vă dracului, idioților! ‎- Hei!
‎- E paza! ‎- Câini! Știam eu!
‎Fugi, Gunnar! Nu intra în panică!
‎- Idioților! ‎- Stați pe loc!
‎Clark!
‎Veniți înapoi, nenorociților!
‎- Ultimul avertisment! ‎- Pe aici!
‎Câini!
‎- Au! ‎- Haide!
‎- Gunnar! ‎- Lasă-l! Hai!
‎Ce mama dracu'?
‎Te-am prins, ticălosule!
‎Ce e așa de amuzant?
‎Nimic.
‎O să fie o poveste tare.
‎Înțeleg.
‎- Știi cine sunt? ‎- Da. La tine mă refeream.
‎Poți povesti cum l-ai amenințat cu arma ‎pe Clark Olofsson și ai ratat.
‎Clark Olofsson.
‎Nu cunosc numele.
‎Nu încă.
‎Dar într-o zi…
‎Atenție, doamnelor și domnilor…
‎e pe cale să reîncarce.
‎Clasa muncitoare
‎E o gașcă ciudată
‎Nu are nimic
‎Nici mașini
‎Gunoiul dracului!
‎Care e problema?
‎Poftim, gabore!
‎- Să fiu al dracu'! ‎- Să fiu al dracu'!
‎Alo? E cineva? O caut pe dna Olofsson.
‎- Ingbritt Olofsson. ‎- Bine…
‎Vă anunț cu regret că fiul dv. ‎a murit într-un accident auto.
‎Ce?
‎- Clark? ‎- Da. E la spitalul din Katrineholm.
‎Îmi pare rău.
‎N-am fost eu!
‎Salut!
‎Recunoașteți! Credeați că am murit.
‎Nu! Nu scăpați așa ușor de mine!
‎Din lateral.
‎Cealaltă parte.
‎Drăcie, ce bine arătam atunci!
‎Și mama credea că am murit.
‎A adus cel mai bun costum al tatei, ‎să mă îngroape în el.
‎Mi se potrivea perfect. ‎Și mi-a fost de folos.
‎Acuzatul este minor
‎și e vinovat de asalt ‎asupra unui polițist,
‎jaf și furt auto. Va fi condamnat ca minor
‎la 18 luni într-un centru de reeducare.
‎Ha! 18 luni? Doar atât au putut?
‎M-am săturat să te tot văd aici,
‎Clark Odreth Olofsson.
‎Gândește-te că e o ocazie ‎să-ți schimbi viața.
‎Sigur!
‎Voi respecta litera legii de acum înainte.
‎Promit!
‎CENTRUL DE REEDUCARE LÖVSTA ‎1966
‎PENITENCIAR ‎PERSONAL AUTORIZAT
‎NU INTRAȚI ‎DOAR PERSONAL AUTORIZAT
‎Salut, Nisse! Gata vacanța!
‎- Clark! Te-ai întors? ‎- Olofsson!
‎Era și timpul să ne distrăm!
‎- Ce-ai mai făcut acum? ‎- Nimic.
‎Doar mă știți.
‎Eu nu încalc legea.
‎Adică… N-am fost niciodată ‎un cetățean model,
‎dar închisoarea nu te îndreaptă.
‎N-are rost să mă plâng.
‎Profit de fiecare situație.
‎Și cea mai bună parte când ești închis ‎e că ai un scop.
‎Evadarea.
‎Să vedem, Olofsson. Ce faci acolo?
‎- O scară. ‎- Ce?
‎O scară.
‎Stai! N-ai voie să faci scări.
‎Glumeam. E o greblă.
‎Fii atent!
‎- Uite! ‎- Da. Acum înțeleg.
‎Bravo, Olofsson.
‎Continuă!
‎Sundberg!
‎Bine, hai!
‎Haideți!
‎- Karlsson, unde s-au dus? ‎- Nu știu.
‎Te-ai căutat în cur?
‎Așa!
‎Haideți!
‎Sus, domnilor! Ne așteaptă libertatea!
‎Hai, Clark!
‎Olofsson!
‎Coboară imediat!
‎- Ai auzit? ‎- Du-te dracului!
‎Drăcia dracului, Clark!
‎PLAJA NÄSET ‎1966
‎Hai, proștilor!
‎- Unde sunt fetele? ‎- Peste tot.
‎Îmi place să fiu fugar. ‎Totul e mai frumos.
‎Ți se ascut simțurile. Totul e mai clar,
‎culorile sunt mai aprinse.
‎- E bine aici. ‎- Da.
‎Nenorociților!
‎- Șobolanii cerului. ‎- Ușurel, Gunnar!
‎Când ești fugar, ‎chiar și o zi proastă e una bună.
‎Iar ziua aia a fost al dracului de bună.
‎Încearcă și tu.
‎Clark!
‎Unde te duci? Clark!
‎Stai!
‎- Ce faci? ‎- Săltam niște ceasuri.
‎Să fiu al dracu'!
‎- Uite! ‎- Da.
‎Rahat!
‎Ia uite!
‎Las-o baltă, Clark! Nu ești de nasul lor.
‎Fetele au stil.
‎Iar eu sunt Clark Olofsson!
‎- Băieți! Se duce la ele. ‎- La care?
‎Uitați-vă la ele!
‎Numele ei era Madorie, ‎dar își spunea Madou.
‎Era din altă lume. Ca un înger.
‎Bună ziua!
‎M-am îndrăgostit.
‎Vă pot ajuta?
‎Prima iubire a vieții mele.
‎N-ar trebui să…
‎Hopa!
‎Frumos!
‎Mereu vii la fix?
‎Poftim?
‎Da. Nu vreau să mă las așteptat.
‎Ai fost la Harvard?
‎Da, Harvard.
‎Da, am fost. De fapt, sunt.
‎Ia loc!
‎Mi-ar plăcea.
‎Scuze… John Fredrik Svensson.
‎După John Wayne.
‎- Eu sunt Madou. ‎- Madou…
‎- Minunat! ‎- Ea e mama, Liz.
‎- Bună! ‎- Bună, Liz!
‎- Liz… ‎- Încântată.
‎Da…
‎Deci…
‎Familia mea stă în America.
‎Iar eu sunt aici…
‎în vizită
‎la cunoștințe.
‎Cunoștințe? Te referi la ei?
‎Da.
‎Nu. Nu sunt ei. Sunt prea imaturi.
‎Abia dacă-i cunosc!
‎Vrem și noi!
‎- Toți pentru unul, unul pentru toți! ‎- Știi ceva, John? Iubesc Harvard!
‎- Da? ‎- Acolo a fost tatăl lui Madou.
‎- Nu se poate! ‎- Serios!
‎O universitate excelentă.
‎Așa este.
‎Îmi place acolo. E o școală… ‎universitate bună.
‎Poftim!
‎- Ce drăguț! ‎- Așa…
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere!
‎Mă întrebam…
‎Știți cumva un hotel decent ‎în care să stau peste noapte?
‎Am fugit…
‎Știi ceva?
‎- Avem o cameră liberă acasă. ‎- Serios?
‎Ar fi o onoare să avem ca musafir ‎un student de la Harvard.
‎Păi…
‎Ce zici?
‎Când te întorci în America?
‎Încă nu m-am hotărât. ‎Iau lucrurile pe rând.
‎Un Mercedes!
‎Frumos!
‎- Tata are unul la fel. ‎- Cu ce se ocupă?
‎Una-alta… Afaceri…
‎Mulțumesc!
‎Mă urc în spate!
‎Ce dracu'?
‎Noi ce facem?
‎Nicio grijă!
‎Haide! Suntem la plajă!
‎- Ne distrăm! ‎- Ba nu.
‎Madou și mama ei, Liz.
‎Ce bune erau!
‎Amândouă!
‎Stăteau într-o vilă uriașă ‎în Västra Frölunda.
‎Niciun bărbat în casă!
‎Un castel pentru o regină și prințesa ei.
‎Lipsea doar un rege.
‎Am ajuns.
‎Mersi, John!
‎- Bun-venit în umila noastră casă. ‎- Frumos de tot!
‎Poftim!
‎Foarte frumos!
‎Mersi!
‎Noroc și bine ai venit în familie.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Deci… Ce avem aici?
‎E un miros cunoscut.
‎Glumeam.
‎John, ce studiezi?
‎- Poftim? ‎- La Harvard.
‎Da…
‎La Harvard? Păi…
‎Mai multe…
‎Eu…
‎Economie.
‎- Finanțe și economie. ‎- Da?
‎Și…
‎Capitalism și astea…
‎Sistemul financiar, băncile…
‎Achiziția de…
‎diverse valute… Și tot așa.
‎Interesant!
‎Așa este.
‎Vrei să faci o carieră din asta?
‎Mamă, nu-l mai interoga!
‎- Nu e nici momentul, nici locul. ‎- Nicio problemă.
‎Nu mă deranjează.
‎Muncă… Păi…
‎Am câteva idei.
‎Mai ales legate de bănci.
‎Mă concentrez pe banii lor. ‎Cred că poate fi profitabil.
‎Investiții? Speculații cu valută? ‎Acțiuni? Fonduri de investiții?
‎Da, mulțumesc.
‎De fapt… fluxul de lichidități.
‎Ești în pas cu vremurile.
‎Bravo!
‎Da…
‎Așa e.
‎Deci… Să mâncăm!
‎Drăcie, ce bun a fost!
‎Madou!
‎John!
‎Ești trează?
‎Ce cauți aici?
‎Nu puteam dormi.
‎Pot să mă bag în patul tău? ‎Doar să vorbim.
‎Nu.
‎Bine. Nu trebuie să vorbim.
‎- John… ‎- Da?
‎Vreau să-ți spun ceva.
‎Da?
‎Eu… N-am mai…
‎Nu te teme. Am făcut-o de multe ori.
‎Și…
‎Promit să fiu blând.
‎Promiți?
‎Da, sigur.
‎Vino aici!
‎Spune-mi dacă te doare.
‎Asta e tot?
‎Da.
‎Frumos, nu?
‎Ți-ai dat și tu drumul?
‎Nu știu.
‎Cum îți dai seama.
‎Cred că da.
‎John!
‎Mami!
‎- Au! Scuze. Am greșit! ‎- Nu-mi spune așa!
‎- Dă-mi pâinea, John! ‎- Sigur!
‎Îți place să călătorești, John?
‎Cum să nu?
‎Poftim!
‎Îmi place Italia.
‎E delicios.
‎Mai merg pe acolo.
‎Dar… Lui Madou îi place în Franța.
‎Franța?
‎Serios?
‎Ce frumos!
‎Hopa!
‎E foarte bun!
‎Îmi trebuia, după aseară.
‎Noroc!
‎Domnule…
‎Vă mulțumesc.
‎Madou…
‎Liz…
‎Ne vedem în curând!
‎- Mi-ar plăcea să revin. ‎- Cum spunem noi…
‎Mi casa, su casa.
‎Casa-casa!
‎- Pa! ‎- Pe curând!
‎NYKÖPING ‎29 IULIE 1966
‎Liz și Madou… Ce pachet frumos!
‎Le iubeam pe amândouă. ‎Iar Liz era bună de tot. Fără îndoială.
‎Voiam să fiu iubitul lui Madou, ‎deci trebuia să mă potolesc.
‎O să jefuiesc o bancă.
‎Așa!
‎Tare!
‎Gata cu furturile mici.
‎Mașini, locuințe, băutură…
‎Chestii mici.
‎Să gândim mai mare.
‎Sună bine.
‎Gunnar nu era tocmai Einstein,
‎dar făcea ce i se spunea ‎și era loial până la capăt.
‎Stai!
‎O să fie bine.
‎O singură problemă. Era nebun de legat.
‎Fii atent!
‎Ce gura mă-sii?
‎Ce-ar fi să luăm și asta?
‎Da.
‎De unde dracu' o ai?
‎Mă rog…
‎De ce ne trebuie articole sportive?
‎Nu ne trebuie articole sportive.
‎Dacă spargi o bancă, ‎trebuie să stai ascuns.
‎Intrăm și ieșim. Ne trebuie cort, ‎saci de dormit și astea…
‎Ce?
‎Ca să dormim în pădure. Pricepi?
‎Da… Bine. Ce tare!
‎Dar de ce nu te duci la ea? ‎Cum o cheamă? Malou?
‎Nu pot.
‎- Și n-o cheamă Malou. ‎- Ba da.
‎Aici e. Stai de șase.
‎BOBERGS ‎ARTICOLE SPORTIVE ȘI BICICLETE
‎- E liber, Gunnar? ‎- Da. Liber.
‎Câini de căcat!
‎Ușurel!
‎Așa…
‎Am intrat.
‎Dă-i asta lui Milou. Cadou…
‎Nu e stilul ei.
‎Fetelor le plac cadourile.
‎O s-o înveselească. Poate îi vine cheful.
‎Are destule căciuli.
‎- Și n-o cheamă Milou. ‎- Ba da.
‎Fă-te util!
‎Bine.
‎Simplu ca bună ziua.
‎- Sigur nu vrea căciula? ‎- Ce?
‎Poți să i-o tragi după.
‎Dai și tu la buci.
‎Gunnar…
‎Ce caută ăsta aici?
‎Salut, băieți!
‎Salut!
‎Ce avem acolo?
‎- Mergem… cu cortul. ‎- Da…
‎Ce-a fost, a fost.
‎Tu vezi-ți de drumul tău, ‎noi, de al nostru.
‎Știi că nu merge așa.
‎Haide! Sunt doar chestii de camping.
‎Doi saci de dormit și…
‎Un cort… Și o spirtieră.
‎Și o cască de hochei.
‎POLIȚIA
‎Pe aia v-o dau vouă, dacă vreți.
‎- E strâmtă ca o călugăriță. ‎- Gura, Gunnar!
‎Băieți, ascultați!
‎Ragnar, îl cunosc pe ăsta.
‎Tipul cu călugărița.
‎Am putea discuta mult ‎despre ce s-a întâmplat în seara aia.
‎Da… E Gunnar Nordgren, Față-de-copil.
‎Și de ce Gunnar a făcut ce a făcut…
‎- Ce? Cine e? ‎- Știi. Ăla cu câinii.
‎Dar ce-mi pasă mie?
‎Gunnar cu câinii.
‎Nu va schimba ce s-a întâmplat.
‎Băieți…
‎Gunnar!
‎Ce gura mă-sii, Gunnar?
‎Băga-mi-aș!
‎Idiotule!
‎Să fugim!
‎Hai!
‎Poliția Nyköping, Tommy Lindström.
‎El este. Locotenentul Tommy Lindström.
‎A devenit obsedat de mine ‎de când mi-a auzit numele.
‎Clark Olofsson…
‎A devenit obsesia lui.
‎Clark!
‎Unde e? Unde e Clark?
‎Unde e Clark?
‎Nenorocitule!
‎A fost începutul unei călători de o viață
‎pentru Tommy Pony și pentru mine.
‎Ragnar!
‎Nu te agita.
‎O să fie bine.
‎Ajutor!
‎- Lennart… ‎- Rezistă, Ragnar!
‎Drăcie! Ajutor! Chemați o ambulanță!
‎Gaborul a mai trăit câteva zile ‎și a murit,
‎așa că am ajuns pe prima pagină ‎a tuturor ziarelor din Suedia.
‎Știam că voi fi faimos, ‎dar nu pentru o tâmpenie ca asta.
‎UCIGAȘII DE POLIȚIȘTI
‎Ucigaș de polițiști…
‎Nici măcar n-am tras eu.
‎Bun, băieți. Știți povestea.
‎Ne-a murit un coleg.
‎Hai să-i prindem pe ucigași!
‎- Porniți! ‎- Da.
‎Unitatea 1, spre lac.
‎Unitatea 2, cu mine.
‎Unitățile canine 2 și 3 la vest. ‎Andersson, vezi pe deal.
‎Bine, băieți. Hai să-l prindem!
‎Clark, unde mergem?
‎Clark!
‎- Ce? ‎- Unde dracu' mergem?
‎Te descurci.
‎- Fiecare pentru el, Gunnar. ‎- Ce?
‎Bun!
‎Baftă, Gunnar!
‎Clark!
‎Băga-mi-aș!
‎Nu eram eu vinovat pentru asta.
‎Nu că-mi păsa de gabor,
‎dar îmi păsa de părerea lui Madou, ‎după ce a aflat cine sunt.
‎E John…
‎Iubițelul tău de la Harvard.
‎UCIGAȘI DE POLIȚIȘTI
‎Șaptezeci de polițiști îl caută ‎de cinci zile pe Clark Olofsson.
‎Hai, băieți!
‎Olofsson a fost văzut bând cafea…
‎Vânătoarea continuă…
‎Ne apropiem de Storsjön.
‎Când ești fugar, trebuie să fii atent.
‎Gunnar Nordgren?
‎Trebuie să fii calm și să gândești.
‎Stai!
‎Mai ales când te caută toată țara.
‎Drăcia dracului, Gunnar!
‎Mathiasson ne-a spus ‎că tu ai deschis focul.
‎Da, dar nu eu…
‎- Nu eu. ‎- Mai tare! Ce?
‎- N-a fost ideea mea. ‎- A cui a fost?
‎A lui Clark.
‎Ce-ai zis?
‎Clark Olofsson.
‎Ne-ar plăcea să discutăm ‎cu Clark Olofsson,
‎dar e de negăsit.
‎- O știu pe iubita lui. ‎- Da?
‎Cum o cheamă?
‎- Liz Britmer. ‎- Aș vrea să vorbesc cu Madou.
‎- Malou. ‎- Bine.
‎Sau…
‎- Nu? ‎- Nu. E Milu.
‎- Milu? ‎- Cum o cheamă?
‎Malou sau Milou?
‎- Cine o caută? ‎- Clark.
‎- Adică John. ‎- Da… Cel care a dispărut.
‎Da… Nu… Dar…
‎N-am ucis niciun polițist.
‎- Sper că nu crezi asta. ‎- Nu știu ce să mai cred.
‎Știi că nu sunt așa. Mă cunoști.
‎- Aș vrea să te pot ajuta. ‎- Liz…
‎- Serios, dar… ‎- Îmi e dor de tine.
‎- Dragul meu… ‎- Madou e acolo?
‎Pot vorbi cu ea?
‎Nu! E o idee proastă.
‎Băga-mi-aș!
‎Dă-o dracului, Gunnar!
‎Malin!
‎Sigur?
‎- Nu. ‎- Nu?
‎De mare ajutor ne-ai fost!
‎Știu unde stă.
‎Drăcie, ce căsoaie!
‎Tommy, crezi că ne putem da ‎drept alergători?
‎Da, drăcie!
‎Suntem sub acoperire.
‎Crezi că e atât de prost să vină aici?
‎Sigur bănuiește că știm de ea.
‎Se întâmplă ceva.
‎Hai să vedem cât e de prost!
‎A plecat de acasă. ‎Fiți pregătiți! Terminat!
‎Recepționat.
‎Unde dracu' te duci, domnișorică?
‎Jos! Drăcie!
‎A fost cât pe ce!
‎Noroc că suntem sub acoperire.
‎- Madou! ‎- Nu! Ce faci?
‎- Sunt eu! ‎- John?
‎Voiam să te văd, ca să-ți explic. ‎Nu e ce crezi.
‎- M-ai mințit! ‎- Știu!
‎Îmi pare rău, iartă-mă!
‎Credeam că trebuie să fiu altcineva ‎ca să fiu cu tine.
‎Cum adică?
‎Nu credeam că o să-ți pese de mine ‎dacă nu am bani.
‎De ce i-ar păsa cuiva ca tine ‎de unul ca mine?
‎N-am ucis niciun polițist.
‎N-am fost eu. Jur!
‎Știi că n-aș face așa ceva.
‎Mâinile astea,
‎care au atins ceva atât de frumos ‎ca trupul tău,
‎ar putea face un lucru atât de urât?
‎- Nu știu ce să spun… ‎- Nu spune nimic.
‎Alergători…
‎Voiam doar să vorbim.
‎Și să-ți explic.
‎Înțeleg dacă nu vrei să mă mai vezi.
‎Voiam doar să-ți spun că…
‎te iubesc.
‎Asta e tot ce voiam să-ți spun.
‎Stai!
‎Clark…
‎Stai puțin! Am ceva pentru tine.
‎E minunat!
‎Mama are unul la fel.
‎John!
‎Da…
‎Așa…
‎Mi-am făcut griji pentru tine.
‎Și mama. Cred că ține la tine.
‎Și eu țin la ea.
‎Țin la amândouă.
‎Mult de tot.
‎Credeam că noi trei am putea…
‎Ce?
‎Nu știu, am un sentiment ciudat…
‎- Drăcie! ‎- Opriți-vă!
‎- Lasă-mă! ‎- Claesson! L-am prins!
‎- Pe dracu'! ‎- Clark!
‎Nenorocitule!
‎- Lasă-mă! ‎- Nu! Sunt nevinovat!
‎- Ba nu! ‎- Lasă-l!
‎Gabor prost!
‎Claesson! Clark, nu!
‎Nu!
‎- Drăcie! Claesson, repede! ‎- Clark!
‎- Olofsson, înapoi! ‎- Nu!
‎Clark!
‎Îl vedem pe tânărul ‎delincvent Clark Olofsson…
‎Acum știți cum a început.
‎Cariera mea urcase vertiginos ‎și ajunsesem faimos în toată țara.
‎E transportat de la închisoare ‎la tribunalul Svea,
‎unde va afla verdictul.
‎M-au prins cu două capete de acuzare. ‎Jaful, focul de armă din pădure…
‎Dar m-au achitat pentru polițist.
‎Dragul meu Clark.
‎Nu era vina mea.
‎Eram… superstar. Mama era tare mândră.
‎Mereu am știut că o să faci ceva.
‎Eu și Madou eram îndrăgostiți.
‎Mergeam la închisoare,
‎dar niciodată nu m-am simțit mai liber.
‎Și urma să fiu liber în curând.
‎N-aveam timp de pierdut după gratii.
‎DUPĂ ROMANELE ‎LUI CLARK OLOFSSON
‎Subtitrarea: Mihai Crăciun