SERIÁL NETFLIX
„VŠECHNO DĚLÁM OBRÁCENĚ. JAKO BYCH MĚL AUTOPILOTA.“
Vstupte.
Vězení vás nenapraví. Myslíte, že jsou vězni spokojení?
To si nemyslím, protože…
být ve vězení, nemít svobodu, není pro žádného člověka snadné.
PODLE PRAVD A LŽÍ
Jako malý jsem četl komiksy,
ve kterých byli padouši v pruhovaném oblečení.
Měli neoholené tváře, vypadali pochybně a zanedbaně.
Šel z nich strach.
- Přijde ti, že tak vypadají? - Ne.
Vypadají jako běžní lidé.
- Jaké to je tam být? - Žádná sláva, jak asi tušíš.
Jen sedíš a zabíjíš čas.
- Může vás vězení změnit? - V žádném případě.
Člověk na to musí mít náturu, aby vydržel vězení.
Většině lidí přeskočí, ale mně ne.
Já v chládku nikdy neměl problém. Vlastně jsem si to užíval.
Ale nudil jsem se k smrti.
Byl jsem zvyklý na akci.
Moje kariéra se rozjela závratně.
Byl jsem celebrita.
Nejhledanější zločinec ve Švédsku.
Mladý, pohledný rebel.
Veřejný nepřítel číslo jedna.
Muži se ho bojí
a dcery o něm fantazírují.
A já měl trčet za mřížemi osm podělaných let.
Tak to zapomeňte!
Ty jsi šikulka.
VĚZENÍ ÖSTERÅKER, 1967
- Tady ho máme. - Čau, Clarku!
Zdekuju se odsud.
Jako namydlený blesk.
Utíkat je sranda.
Je to pro mě sport.
Z vězení jsem utekl 17krát. Musím držet světový rekord.
Taková brnkačka to ale není.
Stůj!
Parchante!
A když to poděláte, skončíte na samotce.
Abyste ji přežili, prý musíte být pobožní nebo zabednění.
Já rozhodně nejsem pobožný, ale zabedněný možná trochu jo.
Tak jsem začal číst hodně knížek.
O životě, vesmíru a podobných kravinách.
LISTOPAD - PROSINEC 1967
LEDEN 1968
Čas letí, když se bavíte,
a než jsem se nadál, tak byl konec.
Končí ti samotka, Olofssone.
Máš návštěvu.
Občas musíte k útěku použít kreativní a nekonvenční metody.
Tak mě napadlo… nechceš si mě vzít?
Co jsi říkal?
Řekl jsi to, co si myslím?
Jak mám vědět, co myslíš, že jsem řekl?
Požádal jsem tě o ruku.
To myslíš vážně?
Ano.
Chápu, že střílím od boku, ale…
Napadlo mě to na samotce.
Ó, Clarku…
Bude to boží. Oznámení a podobně. Postaráš se o to?
Ano, Clarku!
- Jasně, že si tě vezmu! - Bezva.
Miluju tě.
- Jo… - Tak vyřízeno.
Ještě mi pár minut zbývá. Mám to tam dole dodělat?
- Ano, prosím. - Potápím se.
Nemůžu se dočkat, až to řeknu mámě.
- Nech toho. - Bude štěstím bez sebe.
Proboha, Clarku!
Co tě napadlo žádat mou dceru o ruku?
To přece neznamená, že bych tě nemiloval… mami.
Už nikdy mi neříkej mami.
Omlouvám se… mamko.
Já ti jednu…
Propána.
- To jsou ale krásné šaty. - Dechberoucí.
Sešla se celá rodina, aby oslavila naše zasnoubení.
Na ničem se nešetřilo.
Dort, šampaňské,
krevety a aspik, kaviár z běluhy. To jsou ta černá rybí miminka.
Je to dobrota.
Ó, mami…
- Kde je ženich? - Na cestě.
Dali mi na zásnuby opušťák.
Abych se přiznal, byl jsem nervózní.
Všechno mi do sebe zapadalo. Začátek celoživotního vztahu…
Jsem na tebe moc hrdá. Moje holčička je dospělá.
Ano…
Zásnuby čekají, Olofssone.
Ovšem jiného vztahu, než si Madou a její rodiče představovali.
Já mluvím o mém celoživotním vztahu…
Palubní personál.
…se svobodou.
ŠPANĚLSKO
POZDRAVY Z GRAN CANARIA 1969
Snad jste si nemysleli, že se ožením?
Ani omylem. Místo toho jsem vyrazil na velice potřebnou dovolenou.
Děkuji moc.
Co jsi čekala?
Pojď dovnitř, zlatíčko!
Buď zticha! On přijede!
Nikdy to neměl v úmyslu. Chápeš to, že ano?
- Přijede, ty ho neznáš. - Ty taky ne.
Já ho znám!
- Vím, že mě miluje! - Vážně?
Jsi žárlivá a zahořklá, protože ho nikdy nebudeš mít.
Já ho už měla!
To se ti snažím říct, broučku. Celou dobu jen lže.
Pojď dovnitř!
- Jeden drink. - Dobře.
Tady máte, pane.
Co to je?
- Bacardi a kola. - Ten píše.
My dva dneska na tanečním parketu. La Piba.
My dva!
CLARK VE VÍRU TANCE SE STŘEDOMOŘSKOU KRÁSKOU
Ještě jedno kolo.
Ahoj, Clarku.
Dobré ráno.
Mám hlad.
Ničeho se neboj.
Donesu andílkovi snídani.
Zůstaň tady.
Clarku?
- Jsi nahý. - Máš pravdu.
Zůstaň tady.
Jsem tu cobydup.
Sakra, to byla kost. Ursula.
Život na útěku byla radost.
Dokud si mě nevšimli dva zatracení turisti,
kteří si chtěli přivydělat tím, že prodají moje fotky bulváru.
A ty fotky samozřejmě uviděl on.
Clarku.
Tommy Lindström. Ten policajt.
Krucifix, proč zase vy.
Hezky v klidu. Nedělej scény.
Pojď se mnou do auta, dobře?
Stůj, Clarku!
Jdeme!
Stůj, zatraceně!
Stůj, kruci!
Zastav, Clarku!
- Je konec! - Pusťte mě! Jděte někam!
Vida, Olofssone…
Dovolená skon…
Ty šmejde! Do prdele!
To byla sranda.
- Pomozte mi. - Jste celý promočený.
Pamatuj na mě, Ursulo!
VĚZNICE S NEJVYŠŠÍ OSTRAHOU TIDAHOLM 1969
Zpátky v hotelu…
Tentokrát v nejmodernější věznici s maximální ostrahou.
Netušil jsem, jak se odsud dostanu. Může to být ještě horší?
BEJRÚT: PAŘÍŽ VÝCHODU
Může. Donutili nás koukat na nějaký pitomý hipíky.
Smrt, beznaděj…
Rudý den… je slabý.
Nezapomeňte, že byl konec 60. let.
Květinové děti a levičáci byli na každém kroku.
Všechno bylo o politice.
Politická hudba, politické divadlo a politické umění.
- Škoda, že nejsou nahý. - To jo.
Ano, všechno neslo politický vzkaz.
Cpali do nás politiku, která žádného vězně nezajímala.
Ale pak se mi najednou zjevila…
Pořád říkám, že jsem věčně zamilovaný,
ale tentokrát to bylo jiné.
Bravo!
Skvělé.
Byli jste skvělí. A ty obzvlášť.
- Máš talent. - Díky.
Mario, neměla bys s nimi mluvit. Nevíš, co provedli.
Je to člověk stejně jako my.
Nevíš, čím si prošel. Já lidi nesoudím.
Posluž si.
- Fakt se ti to líbilo? - Jo.
A tvoje tělo…
Víš, jak ho používat.
Někdo musí mít kuráž ztělesnit pravdu, ne?
- „Konec imperialismu!“ - Jo, pryč s tím hnusem.
Hned, jak jsem tě viděl, jsem si říkal: “Ta holka…
ta to v sobě má.“
To je od tebe milý.
Já jsem Maria, mimochodem.
Clark.
Clark Olofsson.
- Těší mě. - Mě taky.
Olofssone!
Povinnosti volají.
Bylo mi ctí, Mario.
Ne, depresemi netrpím.
Necítím k nikomu nenávist.
Zvlášť ne k ženám.
Vlastně je mám hodně rád.
Ženy mě vytahují z průšvihu každou chvíli.
GÖTEBORG 1953
Máma mě už v útlém věku naučila, jak se schovávat.
Neviděl nás.
A to se mi nesčetněkrát vyplatilo.
Oblafli jsme ho.
Kde sakra…
Jo, mám rád všechny.
Zvlášť ženy.
Vážíte si i jejich názoru?
- Jejich citů, myšlenek? - Samozřejmě, že ano.
- Vážně? - Jak říkám.
- Jistě. - Ano?
A vy…
Vy nejste jen chytrá.
Jste taky setsakra sexy.
Jak jsem řekl, do všeho se cpala politika.
Vězení bylo politické, sex byl politický
a mít sex se zločincem…
bylo politické vyjádření.
Náprava je v rámci trestního systému nemožná.
Souhlasím. Víš, že tě miluju.
- Četl jsi Foucaulta? - Jasně, boží věc.
Společnost se tě snažila zlomit, ale ty ses nedal.
Fakt tě miluju.
Gromski tvrdí:
„Status quo je udržováno třídní strukturou,
v níž zločinci tvoří nejnižší vrstvu.“
- Nemáš hlas. - Cože?
Jak můžeš být slyšen, když nemáš hlas?
Bez svobody není volnost.
Zvedni hlas a můžeš dosáhnout čehokoliv, Clarku.
Začal jsem s ní chodit.
Čehokoliv.
Byla strašně chytrá.
Čehokoliv…
Díky ní jsem si uvědomil, že když budu všechny prudit,
tak nemusím utíkat.
Jsi génius, Mario.
Ještě se mě rádi zbaví!
Máme ještě pět minut.
Konečně mám plán.
Konečně se začnou dít věci.
Konec blbnutí.
Odedneška jsem váš nový šéfredaktor.
Nějaké otázky?
To jsem si myslel.
Tak šup do práce. Máme toho hodně.
NELIDSKÉ VĚZNICE
ŠÉFREDAKTOR
Nechal jsem psát své otrávené spoluvězně.
Co říkáš?
Ale musel jsem jim radit.
Ne, ne, ne…
Musíš přehánět, sakra.
„Kumla, švédská Osvětim!“
„Sieg Heil, Olofe Palme!“
Napiš něco o tom, jak Hitler vynalezl věznice.
To bude super.
Šup do práce.
Konečně.
Všichni četli můj deník
a brzo si všichni stěžovali na všechno možné.
ŘEDITEL
Nespokojenost nebyla po chuti hlavounům.
Dobrej, řediteli.
Na seznamu je 39 změn, které požadují vězni z Tidaholmu.
Vyřiďte to Palmemu.
Hned. Jinak…
Budete litovat.
Nashle.
Díky mně se nesouhlas šířil Švédskem jako mor.
Österåker, Norrköping, Kalmar…
Všechny věznice ve Švédsku.
Najednou všichni vyjadřovali svůj názor.
Společnost nás tu zabíjí.
Když je venku hezky, je naše boží právo dostat vycházku.
Jsem tu hrozně nadrženej, protože nemáme šukací místnost.
Většina bankovních lupičů jsou moc milí lidi.
Vláda mi sebrala všechny peníze.
Palme je jako Hitler.
- Proč zavíráte milý lidi? - Nechápu to.
- Prý vám bouchnou koule. - Zabije vás to.
Podělanej systém.
A vypínají televizi v osm!
Jejich hlas…
Nestíháme seriál.
DRUHÁ OSVĚTIM
…byl i můj hlas.
Využijte médií.
Potřebují tě stejně jako ty je.
Nech si zaplatit za rozhovory a fotky.
Běžně za to platí.
Budou tě brát vážněji.
Můžeš šířit svoje názory po celém Švédsku, možná i Evropě.
Ty jsi úžasná, víš to?
Jak může být někdo tak sexy a zároveň chytrý?
Hele…
Slyšel jsi o hladovkách?
Pojď sem, vole.
Clarku?
- Pozor, všichni! - Hele, Clark.
Musíme se spojit a bojovat se systémem společně.
- Jo! Proti systému! - Pozor, Clark mluví!
Musíme dělat, co bude v našich silách.
- Přesně tak. - Jo!
Ukažme těm šmejdům, že to myslíme vážně!
Proti systému!
Pro splnění našich požadavků uděláme cokoliv!
- Jasně! - Jo!
Neptejte se, co můžete udělat pro sebe…
Ne.
…ale co můžete udělat pro mě!
Cože?
- Nebo pro vás. - Co myslí?
No to je fuk.
Proto jsem se rozhodl,
že vězni po celém Švédsku
by měli…
zahájit hladovku!
To ne.
To je opruz.
Bude to boží.
CLARKOVA HLADOVKA PO CELÉ ZEMI
Peníze předem.
Nebudeme jíst!
Hladovka!
OLOFSSON DRŽÍ HLADOVKU
CLARK ZBURCOVAL 2 500 VĚZŇŮ
- Jezte. - Nemůžete nás nutit.
Rozsáhlá hladovka se šíří po věznicích v celé zemi.
Vedení věznic je ochromené
a vláda to schytává za to, že se vyhýbá odpovědnosti.
Ohledně Clarka Olofssona zatím nedošlo k žádnému rozhodnutí.
PALME NEUSTOUPÍ
- Jez, sakra. - Otevři ji!
Vyhladovíš.
CLARK VS SPRÁVA
Já vždycky chtěl chránit životy.
Myslíme to vážně!
Celé Švédsko!
Miluju tě, víš to?
Polkni to!
Ať se jde Palme bodnout!
VĚZEŇ ZEMŘEL
Přinášíme nejnovější zprávy.
Jeden vězeň zemřel následkem…
Clarku…
Ty můžeš jíst během hladovky?
Jasně. Musím.
Šířím revoluci, musím mít sílu.
- Všechno závisí na mně. - Ty víš, jak na to.
Tady máš chléb.
Vedeš si dobře, Clarku.
Jsem na tebe hrdá.
Fajn, trochu jsem podváděl.
Ale bylo toho na mě moc. Koho to vůbec zajímá?
Tak to holt je.
Ne všechno je tak, jak se zdá.
Jako tehdy pod stolem.
Měl jsem zlomenou ruku. Byla to nehoda.
Bolelo to jako čert.
Podíváme se na to. Jsi hodný chlapec, Clarku.
Táta šel do všeho na maximum.
Zkus mi vzít míč!
No tak, zkus to!
S plnou vervou.
Víc toho nedokážeš? Dělej.
V mojí rodině běžná věc.
Co ti je?
Vstaň. Hraješ jak baba.
Hele…
Vzala jsem ti i jelito.
To máš rád.
Jak asi chápete, ta hladovka nám dělá velké starosti.
Vyobrazují nás jako vrahy a hňupy.
Povězte mi…
Jak je ten Olofsson doopravdy nebezpečný?
S Clarkem Olofssonem musíte být opatrní.
Já ho poznal a…
Vypadá jako inteligentní a milý člověk.
S Clarkem Olofssonem musíte být opatrní.
- Je to grázl… - Chápu. A váš názor?
Já mám pocit, že moje…
léčba pana Olofssona ještě není…
dokončená.
Raději bych ho tu nechala.
- Cože? Léčba? - Ano.
Clark Olofsson je narcis a psychopat.
- Nezajímá ho nikdo jiný než on sám. - V tom se pletete.
Podle mého profesionálního názoru je milý, starostlivý a má velký potenciál.
Všechno dělá s postranními úmysly, a pokud mu budete tolerovat tu „revoluci“,
budete toho litovat. Dejte na má slova.
Něco ale udělat musím.
Palme toho má už po krk.
Uděláme to takhle…
Clark dostane, co chce.
To je příšerný nápad!
STUDIJNÍ ZAHRADA
Odsouhlasili všechny mé požadavky
a život vězňů ve Švédsku se tisíckrát zlepšil.
Včetně toho mého. Děkuji pěkně.
To je Clark!
Nazdar, Clarku!
Přesunuli mě do Studijní zahrady.
Nebylo to vězení, ale fraška.
Připomínalo letní tábor.
- Jdi se najíst. - Jsi nejlepší.
Měl jsem vycházky, kdy jsem chtěl, tak jsem mohl trávit čas s Madou.
Počkejte, s Mariou. Jasně, s Mariou. Sakra.
Život je krásný.
Jasně, Studijní zahrada je pokrok.
- Ale život je pořád nefér, Clarku. - Jo.
Žádný člověk by neměl být zavřený.
V zajetí nemůže nic růst. Plodí se tam jenom nenávist.
Ten mrak vypadá jako frnda.
- Myslíš? - Jo…
Podle mě vypadá jako…
plachetnice.
Která se plaví do neznáma a za svobodou.
Bylo načase seznámit Mariu s mými plány do budoucna.
Nevěděl jsem, jak zareaguje.
Nemůžu čekat do doby, než tě pustí.
Tak dlouho nemůžu čekat ani já.
A máš pravdu,
v zajetí nemůže nic růst.
Oba věříme ve svobodu.
Jo, ale…
Kam bychom šli?
- Semínko je třeba zasadit… - Vím o ideálním místě.
Bejrút.
Je krásný, tolerantní, chápavý a smířlivý.
Stejně jako ty, Mario.
Já tam jedu.
Za každou cenu.
Než mě tenhle zatracený systém semele.
A chci tam jet s tebou.
Můžeme začít znovu.
Jen my dva.
Co říkáš?
- To znamená ano? - Ano!
- Říkal jsi Bejrút? - Přesně tak.
Říkají mu Paříž Blízkého východu.
Strašně tě miluju!
Tohle byl zatím nejpropracovanější útěk.
Deník, hladovka,
politika, sex s psycholožkou, přesvědčování Marie a podobně.
Bez ní bych to nedokázal.
Pojď, zlato. Svoboda čeká.
Konečně mám život zpátky.
Rozhodli jsme se do Bejrútu jet autem.
Další zastávka Bejrút!
Tak zastav…
To mě podrž.
Do prdele.
Ano!
Já ho znám. To je Kaj-Robert!
- Kaj-Roberte, ty pacholku! - Clarku…
To si piš, že to jsem já.
Páni.
Mario! Tohle je Kaj-Robert.
- Můj dobrý kamarád z dávných dob. - Ahoj.
Není to žádná bedna, ale srandy jsme si užili fůru.
Že jo, Kajane?
To teda.
Dupni na to!
To jo, sranda to byla.
No kruci.
Takhle na tebe narazím. Kam máš namířeno?
Ještě nevím. Snažím se něco stopnout.
- Chtěl jsem jet na druhou stranu. - Jo?
- Co máš na té ceduli? - No…
Hamburg. Ten je tudy.
- Jo, Hamburg… - Hamburg.
Máš kliku.
Jedeme do Hamburgu. S Kajanem.
- Boží. - Hele…
- Já vás nechci rušit. - Nerušíš, neboj.
- Vážně? - Jsi jako můj brácha, Kajane.
Naskoč.
Kaj-Robert!
Jedeme!
- Kde pracuješ, Mario? - Jsem sociální…
Kaj-Roberte, ty holomku.
Maria je moje, ruce pryč.
Já tě tak rád vidím!
Jestli si dobře pamatuju, žádný Casanova jsi nebyl…
Neříkej, že jsi pořád panic.
Ne!
To je na prd, Kajane…
Ale neboj.
Já ti něco dohodím.
Až budeme v Hamburgu.
V Reeperbahnu.
Připravíme tě o věneček.
MILUJU HAMBURG
Na zdraví!
Na zdraví.
Krásný život!
Řekl jsem krásný život. Až do dna.
Počkej…
Dneska se pobavíme.
- Co? - Páni.
Neboj se.
Hlavně je mít v bezpečí.
Dneska se nedá nikomu věřit. Všichni kradou.
- Na zdraví! - Zdravíčko.
Blbej Švéd.
Další rundu! Já platím.
Já si nedám.
Já taky ne. Chtěl bych zítra jet na jih…
- Kruci, Kajane! - Možná ještě jednoho…
- Dneska si vrzneš. - Jeden…
- Byl to slib. - …stačí.
A já sliby vždycky dodržuju. Že, zlato?
Hele, co kdybysme se my dva vrátili do hotelu?
Trochu si před cestou odpočineme.
Těším se do postele, jestli mi rozumíš.
Jasně. Rozumím ti dobře.
Jsi unavená, drahoušku.
Vrať se do hotelu.
Mezitím najdu Kajanovi díru, kam by zasunul.
- Dobrou noc, zlato. - Clarku…
- To nemusíš. - Pojď, moulo.
Dvakrát Bacardi s kolou, prosím.
Sedni si, Clark platí.
Tak jo, Kajane. Vyhodíme si z kopýtka.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Ty to zvládneš, Kajane.
To je ono!
- Znáš kamaráda? - Čau.
Chtěl by přijít o panictví.
No vida. Co na ni říkáš?
Jsi kočka.
Rychlík!
Až na dno!
Páni.
Viděla jsi mýho kamaráda?
Ještě dva!
Támhle je! Jak se tam sakra dostal?
- Jsi krásná. - Kolik?
Jsem vevnitř!
Vypadněte!
Clarku.
Jak se jmenuješ?
Je tu bar.
Už jsi píchal Němku?
Ne!
Dej si do nosu!
No tak, jdeme.
Do toho, Kajane!
- To je tvoje žena? - Jo!
Je moc prima.
Kajane, kašli na mě. Hlavně si zapíchej!
Blbej Švéde.
Brzdi!
Co to sakra je?
ŠLA JSEM VEN, ABY SES MOHL PROSPAT. NEJSPÍŠ JSI TO POTŘEBOVAL!
No…
Co to sakra je?
Ale ne. Kruci.
Zatraceně.
Kajan.
Dobré ráno.
Dobré ráno?
Kajane!
Otevři ty zatracený dveře!
Dobré ráno.
Je tady Kaj-Robert?
Já neumím švédsky.
Vyřiď kamarádovi,
že to byla…
nezapomenutelná noc.
Měj se.
Vstávej, Kajane.
- Budíček. - Co je?
- Kde jsou prachy? - Co?
Řekni, že je máš.
Sakra…
No jo.
Ty je máš.
To se mi ulevilo.
Já myslel, že jsem je všechny utratil. To byla pařba.
Ne…
Ne, ne, ne.
Já ty peníze nemám.
Měl jsi je v ledvince.
Ale poslouchej…
Přišel jsem o panictví.
Konečně jsem…
měl sex.
Zamiloval jsem se.
- O panictví… - Jo.
- To jediný tě zajímá? - Bylo to…
- I když jsem přišel o prachy. - …úžasný.
Aha, jasně.
Ty sobeckej šmejde!
Omlouvám se.
Jak se teď máme dostat do Bejrútu?
Do hajzlu.
Já nevím…
Ne…
Vyřeš to, Kajane.
- Já? - Jo.
- Já žádný peníze nemám. - Je to tvoje vina.
Já všechno platil a dohodil ti celý harém.
Dám ti ale možnost se z toho vykoupit.
Dneska vykrademe banku.
Vstávej, máme spoustu práce.
- To ne. - Ale jo.
- Ne… - Co blázníš, Kajane?
- Ne. - Zapíchal sis, tak hlavu vzhůru.
- Ne. - Bude to sranda.
- Ne. - Jako dřív.
Tumáš.
- Dobře. - Jak se jmenoval, mimochodem?
- On? - On, ona, to je jedno.
Kdo to dneska řeší?
Chvíli jsme se bavili. Sympaťák.
Na zdraví.
Jdu do sprchy.
Za chvíli jsem tady.
Ty hřebečku.
Tak jo…
- Jsem rozzlobená! - Co jsem udělal?
NA ÚTĚKU
To není fér.
Dělají z tebe nenapravitelného kriminálníka.
Ty jsi ale jen otočil list a chceš být svobodný jako my všichni!
Jo…
Je to hrozně nefér.
Něco jsem podnikla a bude se ti to líbit.
Jednám s Večerní debatou.
- Opravdu? S tím pořadem? - Ano.
Já věděla, že budeš rád.
Lidi musí pochopit, že jsi oběť ty.
- To jo. - Posílají sem někoho na rozhovor.
Bejrút bude muset počkat.
Jasně. Perfektní.
To je bomba.
Co se ti stalo včera v noci?
No, já…
Zakopl.
No jo.
Prostě šašek.
Bum, rozmáznul jsem se.
Ale Kajan si vrznul, takže to za to stálo.
Konečně, čekal hroznou dobu.
To teda jo, chudák jeden. Mimochodem…
Něco jsem ti koupil.
JEDINÝ, CO Z HAMBURKU MÁM, JE TOHLE TRIKO
- Přišlo mi to vtipný. - Krása.
- Nemáš zač. - To jsi neměl.
- To nic není. - Díky.
Je čas jít do práce.
Pánové…
Perfektní.
Jo…
Dobrý.
- Pěkný, co? - Není to trochu moc?
Pistole by stačila. Méně je více.
Prd, víc je víc. To dá rozum.
Uklidni se. Kazíš legraci.
Co to sakra je?
- Clarku, jsi tam? - Jo, zlato. Hned tam jsem.
Jsme nahraní.
- Ahoj! - Ahoj.
Čau.
- Co tu děláte? - Nic.
Kaj-Robert asi chytil filcky.
Dobrý vědět.
- Clarku, tohle je Bosse z Večerní debaty. - Těší mě.
- Dobrý den. - Díky, že do toho jdete.
- To je samozřejmost. - Tohle je Dieter a Wolfgang.
Zdravíčko!
Dobře. Uděláme to tady?
Jasně.
Dobře. Pánové…
Rozložíme to u okna.
To je perfektní.
Prý už nejsi panic, Kajane. Gratuluju.
- Na pohovce? - Ano.
Sem můžeme dát světlo… to je ono.
- Tak můžeme začít? - Ano.
- Připravení? - Jasně.
Rozhovor.
Záběr jedna.
VEČERNÍ DEBATA
Dobrý večer.
V dnešním pořadu mám známou postavu,
možná bych měl říci nechvalně známou osobu.
V současné době je na útěku před dlouhým trestem ve Švédsku.
Tohle je Clark Olofsson.
- Vítejte. - Děkuji.
- Jak se máte? - Dobře.
- Váš trest… - Ano.
Domníváte se, že byste měl být omilostněn, protože jste se polepšil.
Já už s levárnama skončil.
Co podnítilo tak razantní změnu?
Jakmile jsem se vymanil z vězeňské „péče“ našeho systému,
moje smýšlení se okamžitě změnilo.
Je zavřeno.
A teď jsem člověkem, kterého vidíte.
- Běžný, spořádaný občan. - Fantastické.
Tohle je přepadení!
Zasraný Němci.
Vezmi peníze.
Co děláš? Přeskoč pult.
Ale ne, Clarku!
Švédsko je shovívavé, že?
S vězni je tam zacházeno lépe než jinde.
To vám chtějí nakukat.
Je shovívavé jednat s lidmi jako se zvířaty?
Trezor!
Řekni si o klíč.
Otevři klíčem!
Jak se můžete změnit, když jste zavření?
Já vám ukážu.
Když vám vezmou práva?
- Dej je do tašky. - Kajane!
Kajane, musíš jí tu tašku dát.
Tady je taška.
Jak říkám, v zajetí nic neroste.
To dává smysl.
Naval prachy!
Já vám ukážu.
Sakra.
Obejdi to.
- Jste tu se svou snoubenkou Mariou, že? - Správně.
Mario, pojď sem.
- Pojď, zlato. - Připojte se.
Tohle je Maria.
Vítejte.
Tady je. Krásná, že?
Jaké máte plány do budoucna?
Chceme se usadit.
Chci žít normální život, nic jiného.
Počestný život.
„Přítel jel do Hamburgu…“
- Na tajném místě. - To mě podrž.
A možná s malým Clarkem.
Moc vám to spolu sluší.
Děkuji oběma.
To je vše. Uvidíme se příští úterý.
To je blbec.
Jeď!
Vítejte, pane Lindströme.
Já vím, já vím.
V televizi jsem nakecal hodně kravin
a všichni jim uvěřili.
Tohle je Kaj-Robert, dámy.
Zrovna jsme vyloupili banku.
Ale jak vždycky říkám…
Panáky pro všechny na baru!
Všechno není tak, jak se zdá.
Nevidí nás.
Jako tehdy, když jsme se schovávali pod stolem…
Zkus obehrát tatíka.
Obehraj mě!
- Co je? - Upadl jsi, tati.
Už to taková sranda není, co?
Smrade jeden.
Co? Teď se pošklebuj.
Stene!
- Nech ho být. - Drž hubu, krávo!
Podívej, co ten spratek udělal.
- Je to jen hra! - Neumí hrát ani fotbal!
Už toho mám po krk.
- Ty hovado! - Drž hubu, sakra!
Nebyla to žádná nehoda.
Ale jak jsem řekl, v mojí rodině normálka.
Olofsson.
Bude to 18,25 korun, prosím.
Táta mi zlomil ruku a padly na to všechny naše úspory.
Děkuji.
Včetně jeho peněz na chlast.
Neviděl nás.
Kde sakra jste?
Kradete mi peníze, jo?
Šmejdi.
Odešel. Je pryč.
Je pryč.
Mamka je tady.
Mám tě ráda, Clarku.
Mám tě ráda. Mamka je tady.
Vždycky tu…
Tady jste!
Panečku, ten měl vztek.
Proboha!
Připravená?
Páni!
Tenhle krasavec nás vezme do Bejrútu.
A taky nám z něj kápnou nějaké peníze.
Takhle o ně nepřijdeme.
No…
Je moc krásný, ale…
co se stalo s mým autem?
To je jedno. Není to důležitý.
Až budeme v Bejrútu, prodáme ho a peníze se nám vrátí.
Plus něco navíc. Chytrý, co?
Hodně chytrý, ale… Vypadá draze.
Taky že byl.
Odkud ho máš?
Odkud?
Mám známý.
A ti mi věří.
Udělal jsem skvělý obchod.
Naskoč.
Teď vážně.
Není to nějaká levota, že?
Zlato, jak to můžeš říct?
Jasně že ne. Slibuju!
Dojedeme na hotel, vezmeme si věci a…
Do Bejrútu!
No…
Ten rozhovor byl skvělý!
Uviděli tvou pravou tvář. Ukázal jsi jim, že jsme měli pravdu.
Skončil jsi se zločinem a zasloužíš si druhou šanci.
Skončil se zločinem? Rozhodně!
Tohle dám pod postel…
Policie! Ani hnout!
Já…
Já jsem…
nevinný.
Ne, ne, ne.
A jsme tady.
- Co se to sakra děje? - Bože, co se stalo?
Jak to mám vědět?
Já nic neudělal.
Krucifix.
Zasranej Tommy Lindström.
- Jak nás našel? - Nemám tušení, ale jsme v průšvihu.
- Musíme jet. - A co naše věci a Kaj-Robert?
- Nemůžeme ho tam nechat. - Je v tom sám.
Máš naše pasy?
Ti policajti tě nenechají na pokoji.
Kde je Clark?
Kaj-Robert? Co tu děláš?
To není Olofsson.
To sem letím až ze Švédska kvůli tomuhle?
- To není můj problém. - Problém?
Tohle je jen malá ryba! Hnida!
- Kde je Clark, grázle? - Nic vám neřeknu.
- Řekneš mi to hned! - Fízle.
Kde je Clark? Vyklop to!
Jsi v pořádný šlamastyce.
Kde je Clark?
- V Barautu. - Barautu?
- Prý jede do Barautu. - Kde je sakra Baraut?
Pasy mám.
Co je sakra tohle?
- To jsou naše peníze? - Jo.
Po večírku jsem ti říkala, že si je beru k sobě.
Já nic neudělal.
- Vezmu si je k sobě, abys je neztratil. - Dobře.
Ty si to nepamatuješ?
Ty jsi nejlepší, Mario. Víš to?
- Kde je sakra Baraut? - Já nevím.
Krucinál!
Musím tam hned letět.
BARAUT JE V INDII
3 966 KILOMETRŮ OD BEJRÚTU
- Neříkejte mu, že jsem mluvil. - Drž hubu!
- Hej! - Kurva!
Do prdele.
Kurva, kurva.
Já tě zbožňuju.
Všichni jsme se z toho poučili.
Kaj-Robert, Tommy, Maria…
Sakra, dokonce i já.
Ne, dělám si prdel. Všechno šlo podle plánu.
Každopádně míříme na jih a konečně můžu začít žít.
MAĎARSKO
POLSKO
SOVĚTSKÝ SVAZ
Clark a Maria opět na cestě.
Pozor, jede Clark!
JUGOSLÁVIE
ŘECKO
- Za volantem spát nesmíš. - Já nespím.
Hele.
- Jsme tady, zlato. - Ano!
Bejrút, Paříž Blízkého východu.
Cítíš to? To je svoboda.
Ráj pro lidi jako já.
Ujde to, co?
Jsem sám se sebou spokojený.
Mám se rád.
Díky, Mario, žes mi to ukázala.
Vítej v ráji.
Ale co budu sakra dělat teď?
Co je to za kravál?
ZALOŽENO NA KNIZE CLARKA OLOFSSONA
Překlad titulků: Jakub Zmeškal