EN NETFLIX-SERIE
[gök som gal]
[Sten] Clark, kom här.
Clark, lyssna nu. Så här är det:
Livet är fullt av besvikelser. Då får man fan bita ihop.
Fattar du? Man får bita ihop och hantera det.
Exakt. Man biter ihop och hanterar det.
Vad fina ni är, pojkar.
Käften på dig, kärringjävel!
Surgubbe.
Det är hela jävla poängen med allting. Fattar du?
Lyssna inte på henne.
Aj!
Men herregud!
-Sten, vad i helvete? -Håll käften på dig!
-Clark! -Han måste lära sig ta hand som sig själv.
-Han är för fan sex bast! -Precis, då är det på tiden.
Va fan…
-Nej! -Clark!
[Ingbritt] Hjälp honom, för fan!
-Sten, hoppa i och hämta upp honom. -Helvete!
Se vad du har ställt till med, din jävla idiotkärring!
[stönar]
[Ingbritt] Snälla Sten, hjälp honom.
[Ingbritt] Clark!
Sten! Han drunknar!
-Clark! Vad duktig du är! -Det var fan på tiden.
-Nu får du dyka ner och hämta flaskjäveln. -Nej!
Clark! Sten!
-Nej! -Hämta flaskan, unge!
-Sten, vad i helvete?! -Käften på dig! Det är dags…
-Hämta flaskan! -Nej!
[Clark] Jag lyssnade aldrig på farsans jävla skitsnack,
men just det där kommer jag ihåg och har tänkt mycket på.
Ibland är livet fullt av besvikelser, då måste man bita ihop och hantera skiten.
Och när livet är som bäst, måste man alltid vara beredd på besvikelser.
Åh, Clark…
Inte för snabbt, då går det för mig.
Jag måste fan ha ett femte sinne, som den här gången.
Jag känner alltid på mig när nåt skit håller på att hända.
Tre, två, ett…
Clark Olofsson! Nu är du fast!
Ta det lugnt, Clark! Du kommer ingenstans! Ge upp!
Ge upp nu, Clark!
[Clark] Vänta lite nu… Ni undrar säkert vad som hände med Maria,
flytten till Beirut,
och vårt nya liv i Mellanösterns Paris. Kolla…
[böneutrop]
För i helvete…
Shut the käften, för i helvete!
Folk försöker sova här, för Guds jävla skull!
Håll käften!
-Clark, vad gör du? -Nån jävel gapar och väcker grannskapet.
-Kom och lägg dig, Clark. De gör så här. -Bäst fan att de slutar.
Annars jävlar…
[böneutrop]
Nej. Jag kan inte sova i det här.
[orientalisk musik]
[sorl]
[signalhorn]
-Hello. -As-salamu alaykum.
Alaykum salam.
-[arabiska] Ge honom te. -Okej.
Jävligt god apelsin. Very nice apple-sine.
[arabiska] Söt.
-[arabiska] Varsågod. -[arabiska] Drick ditt te. Det är gott.
Thank you… Shukran.
In Sweden we say, "skål tamejfan".
[arabiska] Skål!
-Shisha. -Shisha?
-[arabiska] Vill du prova? -Man tackar.
[arabiska] Prova.
-[arabiska] Shisha är en drog. -[engelska] Väldigt bra.
-Måste gå och göra affärer. -Affärer?
-Ja, det är därför jag är här. -OK…
-Shukran. -[arabiska] Adjö, min vän.
Skit på dig.
[Clark] Jag kände mig fri i Beirut.
Det var verkligen paradiset, och det fanns en massa fina "business opportunities".
Och apelsinerna var förbannat goda. Mycket godare än i Sverige.
Mister Osman!
-Olofsson! -I have an apple-sine for you.
[engelska] Hej, min vän!
God dag.
Tre.
-Mercedes bil, vad tycks? -Ja, jättefin!
-Europeisk - tio av tio. -Ja.
-Har du alla pengarna? -Inte allt, men en del av dem.
-Vad fasen?! -Olofsson…
-Nej, nej, nej… -Lyssna på mig, Olofsson…
Vi ska göra affärer. Inte den attityden.
-Jag ser att du har hittat apelsinerna. -Ja.
-Vad tycker du? -I like them very mycket.
-De godaste apelsiner jag nånsin ätit. -Ja.
Jag kanske har en affärsidé som du skulle gilla.
-Ja! -Ja.
-Du gillar affärer? -Ja. Jag är bäst på affärer.
-Affärernas fader. -Jag är fader till affärernas fader.
-Jag vill höra mer. -Javisst.
Du vet, om du…
-Älskling! Var är du? -Härinne.
Där är du. Kolla vad jag har här till dig.
Smaka på den.
Nu ska du få höra…
Jag har träffat en snubbe. Osman heter han.
Vi har en så jävla bra businessidé på gång.
Han äger en hel apelsinplantage härnere.
Billiga som satan, nästan gratis.
-Visst är den god? -Ja, jättegod.
-Mycket godare än i Sverige. -Precis vad jag också sa. Mycket godare!
Varför ska alla apelsiner i Sverige komma från Israel, eller var de kommer ifrån.
Det är apelsinrasism!
De kan lika gärna komma härifrån. Billigare, bättre, godare.
Clark Olofsson, apelsinimportör.
Vad säger du?
-Jag älskar detta, Clark! -Jag visste att du skulle gilla det.
-Det bevisar att jag har haft rätt om dig. -Ja, det gör det.
Du är ingen brottsling. Du är en smart och driven entreprenör.
Jajamänsan.
Och en bra människa.
-Äsch. -Jo, det är du.
Jag är så stolt över dig, Clark.
-Det var inte lätt för mig att lämna allt. -Jag vet.
Jag vet.
Men en röst i mig sa: "Gör det, Maria.
Han gör dig inte besviken."
Jag är så glad att jag lyssnade till den, och att du nu kan leva din dröm, älskling!
-Du klarade det, Clark! -Jajamänsan.
-Vi klarade det! -Ja, vi klarade det.
[Clark] Och så levde de lyckliga i alla sina dagar och all sån skit…
[böneutrop]
Nej, nu börjar han bröla igen.
I helvete heller…
["Sexton ton", Gunnar Wiklund]
HASCH
UTSÖKTA APELSINER
Yeah?
[engelska] Kombination.
[engelska] Vi kommer att bli rika.
[apelsinen på engelska] Vänta på mig!
Olofsson!
-[engelska] Beirut kommer att sakna dig. -Jag kommer inte att sakna Beirut.
Det var väldigt trevligt att göra affärer med dig, mr Clark.
Same tobacco to you, Mr. Osman.
You're a very nice mister.
You're a very nice mister too.
-Yes, yes, yes. -Yes, yes.
-Okej. -Olofsson.
-Ja, okej.
-Skit på dig. -Skit på dig. Skit på…
-[engelska] Kör försiktigt till Schweiz. -Never in life!
[svenska] Vilken jävla idiot.
[Clark] Jag hade tröttnat på Beirut.
Det var inte alls nåt paradise som det stod i tidningen.
Jag hade fått nog, och bestämde mig för att köra godset själv
hela vägen hem till Svedala.
Flytta på er!
Export- och importdelen avklarad.
Nu behövde jag bara nån för distributionen.
Jag visste exakt vem jag skulle snacka med.
Min gamle polare, Kurre Räven.
Nä… Slark Olofsson!
Vad har du i påsen?
[klirr]
Kom in.
-Slark… -Fan vad det luktar.
Kurre Räven, ägare av Sveriges största knullrulle-samling,
och tjenis med varenda langare i hela stan.
Helt rätt kille.
Satan, vilka goda pinnar.
-Vilken jävla kuk. -And now we shall kröka.
Skål på dig, din jävla idiot.
Nu har jag nånting till dig, Kurre.
Kolla på det här.
-Fan, jag hatar frukt. -Jag tror inte att du hatar…
den här!
Nä, du, det där hatar jag inte.
[Clark] Det där är prima, prima, prima.
Svart afghan, direkt från Libanon.
Jag har en hel jävla skåpbil utanför full med den där skiten.
-Nej. -Jo.
Det gäller bara att hitta rätt gubbar, så säljer sig skiten sig själv.
Jag har rätt gubbar, alltså.
Vad säger du?
Partners?
Partners.
Sätt dig.
Vad fan är hans jävla problem?
Bengan? Han har inga problem.
Han stirrar på mig som ett jävla psyko.
För fan, ta bort honom.
Jaha. Vad gör vi nu?
Kom igen nu, för fan.
-Vi har mycket att göra. -Du menar nu?
Ja, för fan. Nu på en gång.
Haschet säljer inte sig själv.
Okej, jag sticker då.
Vänta, va… Du tänkte haka?
Ja, vad fan trodde du? Klart jag ska med.
Grejen är, va…
Du kommer att skrämma skiten ur de där lirarna.
Va?
Du är ju Slark Olofsson. Världskändis i hela Sverige.
Lyst, på rymmen…
Det är inte riktigt deras liga, om du hajar.
Det har du nog rätt i.
Lita på mig, jag säljer det här på nolltid.
Blåser du mig, så dödar jag dig.
Hör du, Slarken…
Fattar du det?
Ja…
Jag bara skojade. Men skynda dig för helvete.
Ja.
-Ta hand om Slarken, Bengan. -Nämen, va fan…
-Jag kommer. Jag fixar det här. Var lugn. -Va fan… Schas, stick.
Vad fan glor du på, ditt jävla pervo? Va?
Nej, det går inte. Det är fan ditt fel.
Du fattar väl vem du har att göra med?
Va? Förmodligen den största gangstern i hela jävla gangsterhistorien.
Vad då?
Tror du inte att jag kan råna en bank när som helst?
Med den här, om jag vill.
Kolla!
Jävla idiot.
Nej. Jag tänker fan inte sitta här.
Skit på dig, din misslyckade jävla råttjävel!
Jajamänsan! Ni kan tro era ögon - det är jag.
Och det här…är ett rån.
Det var som fan…
-Vad kan jag kalla dig? -Jag heter Ingela.
-Du är väl inte rädd? -Lite… Jag har ju hört om dig.
Tro inte på allt du läser. Jag är faktiskt ännu bättre.
Ursäkta, unge man, rånar du banken eller försöker du få ett ligg?
Öh, va?
Jag har en stek i ugnen.
Förlåt, jag blev lite…distraherad.
Är det verkligen en pistol du har i fickan?
Det är klart som fan att jag har en pistol i fickan.
Det här är ett rån! Jag har äran att ge er alla den här unika upplevelsen.
Nåt som ni kan berätta för alla ni träffar under resten av era tråkiga liv.
Att ni var här tillsammans med Clark Olofsson.
Fyll påsen. Töm lådorna. Allihop!
Inga jävla dumheter, för då jävlar.
-Är det verkligen det du gör? -Va?
Går runt och rånar banker? Är det ett liv?
Jag smugglar lite knark också och lite annat småbus.
Men det blir mest banker. Har du problem med det?
Skynda på lite! Ni hörde väl tanten, hon har för fan en stek i ugnen.
Tack så mycket.
Nu, Ingela, frågar jag dig…
Om du vill vara kvar här med de här tråkiga människorna?
Eller följa med mig och för några timmar fly allt det här,
och få leva som Clark Olofsson?
Annars skjuter jag dig! Jag bara skojade.
Tant…
-[bankkund] Va fan… -[Clark] Skit på er, allihop!
Champagne. Nu för helvete!
[DJ] Kom igen alla danssugna par! Nu är det dags att fånga en ängel.
[Clark] Nu blir det kul.
En klassiker.
[DJ] Dansa in natten…
["Jag ska fånga en ängel", Ted Gärdestad]
[DJ] Känn pulsen.
[DJ] Den här kvällen kommer ni inte att glömma!
Kom igen, Clark!
-Tjena. Ut härifrån. -Jag pissar ju…
-Ut, sa jag! -Fan också…
Jävla idiot. Jag pissar fortfarande!
Så där.
-Dummer… -Jag älskar fan dig!
-Nu vill jag ha lite bankrånare. -Det ska du få.
[stönanden]
Åh, så.
-Fan, vad skönt. -Är du redan klar?
Jajamän! Du har med ett proffs att göra.
-Hur har kvällen varit så här långt? -Helt fantastisk.
Jag vet hur vi kan göra den ännu mer fantastisk.
Kom igen!
["Jag ska fånga en ängel", Ted Gärdestad]
[skratt]
[Clark] Nu ska du få se.
Nu blir det kul.
Damerna först.
[Ingela] Är du galen?
-[Clark] Sisten i är en skithög! -Nej…
[plask]
[harpmusik]
Och det var så vi hamnade här.
Men precis som farsan sa, det är bara att bita ihop och hantera skiten.
Ni vet ju vad som händer nu.
Polis! Ta det lugnt, Clark!
Ta det lugnt, Clark!
Ge upp!
Ge upp nu. Du kommer ingenstans.
-[skratt] -[Ingela] Clark!
[domare] Rymning, haschsmuggling, bankrån.
-Sex års fängelse. -[fångvakt] Välkommen hem, Clark.
-Är det nya brallor, Söderström? -Ja, bara för dig.
-Satan vad sköna. -Kul att du gillar dem.
[Clark] Jaha… Inne igen.
Rätt skönt. Borta bra, men hemma bäst.
Kom nu.
Men jag var tvungen att ringa Maria.
[bakgrundssorl]
[fånge] Håll truten!
[fånge] Jag ska visa vem som bestämmer.
Håll käften för helvete!
-Vad då, "håll käften"? -Det var inte till dig. Jag skulle…
Jag förstår inte hur du tänker, Clark? Du sa att du hade slutat.
Jag sa till alla att du hade slutat, och jag fick alla att tro på det.
Ja. Jag vet. Det är för jävligt.
Förlåt. Det var skitdumt alltihop.
Du är efterlyst, och det första du gör är att råna en bank.
Men det var inte meningen att åka fast.
Du… Du snöar in dig på detaljer. Titta på helheten istället.
Jag älskar ju dig.
Du kan lita på mig, Maria.
-Kan jag det, Clark? -Det är klart att du kan.
Du är mitt livs kärlek.
Vi får se.
Jag måste gå. Jag måste hitta ett sätt att ta mig hem till Sverige.
Jag lägger på nu. Hej då, Clark.
[Clark] Jaha, det där gick väl rätt bra.
Men sex år är en lång tid. Och det kan gå jävligt hårt till på kåken.
Det var extra hårt för mig som var kändisbrottsling.
Det sticker i ögonen på de andra fångarna.
Det gäller att vara på sin vakt hela tiden.
Tjena, gubbar. Fia, fan vad kul.
Hoppa in, jag vill vara med och lira.
Ibland får man sätta ner foten för att visa vem som bestämmer.
Kom igen nu, jag vill vara med. Vet du inte vem jag är?
Va?
Ja.
Innan vi gör det här, vill jag be er alla att ta ner handen i mjukisbrallan
och känna efter om det finns nån jävla kuk där,
för ni ser fan ut som ett gäng fittor hela bunten!
["Love Love Love", Pugh Rogefeldt]
Kom igen, era jävla finska pinnar.
Fan. Allt jag ville ha var bara lite kärlek och spela Fia.
Hold your hat!
Janne Olsson. Trevligt att träffas.
Jag sa, tjenare…
…Olofsson.
Janne Olsson heter jag.
Hej på dig.
[Clark] Där stod han helt plötsligt, hönsatjyven, Janne Olsson.
Han skulle snart förändra hela mitt liv. Helt jävla otroligt.
Satan, vilken ära att få träffa dig.
[Clark] Ja, ja. För fan.
Förbannat roligt.
-Slå dig ner. -Tackar, tackar.
-Vad sitter du inne för? -Diverse jävulskap, alltså.
Janne drömde om att bli kändisgangster.
Om ett liv i sus och dus, som jag hade levt.
Han ville lära sig allt av mig och höra mina historier om och om igen.
Fy fan, så häftigt.
Som ett barn som vill höra samma jävla godnattsaga tusen gånger.
Kom igen, Clark. Kan du inte ta den igen, snälla?
Nej.
Okej.
Så man klär alltså ut sig till arab och sen går man in på banken
och skriker nån ball slogan som:
"Håll i hatten!"
Och sen skjuter man personalen…
Nej, nej, nej!
Du skjuter fan inte personalen. Du behöver dem som gisslan.
För att tvinga höghattarna att ge dig pengar eller vad fan du nu behöver.
En snabb bil att dra i.
-Ford Mustang, blå, jävligt snygg. -Blå…
De kommer att ge dig allt du ber om.
Och du…
"Let the party begin."
Det låter ballare. "Håll i hatten" kan du fan inte säga.
"Let the party begin."
-Fan, du är ju helt genial, Clark. -Ja.
Let the party begin!
-Där satt den. -Ja. Där satt den fan i mig.
Hönsatjyven var så impad av mig att han gjorde vad fan jag än bad om.
Han hade en massa permisar, så han fick fixa fram saker till min nästa rymning.
Lite dynamit som beställt.
Det var som fan.
Fan vad bra, Janne.
Nästa permis, Clark…
…då jävlar smäller det.
Då smäller det.
Let the party begin.
Ja…
[Janne] Krångla nu för fan inte.
Va fan nu då? Jävla skitbil.
Jobba med mig för fan.
[skrockar]
Såja, nerförsbacke. Skitbra.
Nu kommer jag, Clarken!
-[tutar] -För i helvete.
Allt var detaljplanerat och förberett enligt min geniala plan:
Hönsatjyven fixade en bil och förklädde sig så att ingen skulle misstänkta nåt.
Och så dynamiten så klart. En riktig klassiker i rymningssammanhang.
Inget kunde fan gå fel.
Hur bra som helst, om det inte vore för Jannes…
…Jannes jävla fuldynamit som inte funkade.
-Kom igen nu, Clark! -Helvete!
-Vad är det för fuldynamit du fixade? -Va fan? Det är inget fel på dynamiten!
Inte?
-Den gjorde ju för fan ingenting! -Kanske för att du inte vet hur man gör!
Jag vet väl för i helvete hur man gör, och jag gjorde helt rätt!
Jävla pucko-Janne.
Du gav mig nån jävla kinapuff!
Hade inte den idioten klantat till allt med sin skitdynamit och sina pajasfasoner,
så hade den här historien sett helt annorlunda ut.
Hela Sveriges historia.
Oroa dig inte, Clark! Jag ska få ut dig.
Hela världens faktiskt.
-Jag kommer på nåt! -Jävla hönsatjyv!
Jag lovar!
Jävlar!
För fan.
Kom ihåg: Let the party begin!
Hursomhelst, Maria hade tagit sig hem till Sverige och hon var fan inte glad.
-Jag gör slut. -Va?
Jag hade lite krishantering att ta hand om.
Nej, det gör du inte. Vad menar du?
Vi har haft samma bråk så många gånger nu.
Samma jävla bråk om samma jävla sak.
Alla par bråkar.
Det är normalt i ett förhållande med mycket känslor som vi har.
Inga normala par bråkar om det vi bråkar om, det kan jag lova dig.
Jag önskar att vi kunde ha ett normalt bråk!
Vi kan bråka om nåt normalt, om du vill det.
Du sprängde med dynamit!
-Nån kunde ha skadat sig! -Nån kunde ha skadat sig?
-Ja! -Tänk på mig? Jag kunde ha dött, Maria!
Det var Jannes fuldynamit som inte funkade. Livsfarligt!
-Jag försökte rymma för din skull. -Sluta, Clark.
-Du lyssnar ju inte. -Jo, det gör jag.
Jag klarar inte av det här mer.
Du klarar vad som helst, Maria. Du är stark!
Därför är det du och jag. [skrattar]
[nedstämd musik]
Clark, jag menar det.
Jag lämnar dig.
Nej, nej, nej. Gör inte så här nu.
Jag vet att jag har ställt till det,
men…
Men fan du vet ju, det här jävla samhället har aldrig gett mig en ärlig chans.
Jag vet.
-Jag trodde att jag kunde hjälpa dig. -Ja.
Plocka fram det goda i dig, men det är helt jävla omöjligt.
Du kan det, Maria. Ge inte upp på mig.
Om du överger mig nu, vet jag inte vad jag gör.
Du är allt jag har.
Du är mitt hopp, älskling. Ta inte ifrån mig mitt hopp.
Du har så mycket att ge…
Folk lyssnar när du pratar.
Du inspirerar dem.
Tänk…
…vad du skulle kunna åstadkomma om du bara försökte.
Du skulle kunna bli en förebild!
En rikshjälte!
-Jag vill vara en rikshjälte. -Det verkar inte så.
Jo, för fan. Du ska få se. Jag ska bevisa det på nåt sätt.
Hur då?
Du ska få se. Jag lovar.
Du ska få se, älskling!
Älskling?
-Tja. -Clark, det är jag.
Ingela!
-Hej. -Hej.
-Vem var hon som gick nyss? -Va?
Hon som gick?
Det var… Skit i det. Kul att se dig! [skrattar]
Du…
Jag har nåt underbart att berätta.
-Är du beredd? -Jag är beredd.
-Jag är med barn. -Förlåt?
Jag är med barn. Vi ska bli föräldrar!
Fantastiskt! Vad kul att höra. Skitkul, bra…
Är det mitt?
-Ja, det är vårt barn. -Mitt barn, vårt barn.
[Clark] Satan i helvete vad mycket det var på en och samma gång.
Farsa skulle man bli, och så rikshjälte också.
Det är fan inte lätt när man sitter inlåst som ett jävla djur.
Det var bara att bita ihop och hantera skiten.
[stönar]
Precis som när farsan stuckit och morsan åkt in på knäpphemmet.
Socialen skickade mig till ett fosterhem.
Hör du, grabben!
Och den här fula fyllegubben skulle ta hand om mig.
Sätt igång och jobba för fan.
Är du säker på att du har nån kuk? Va?
Du gräver ju som en jävla kärring!
Det berörde mig inte så mycket. Jag klarar av sån skit.
Din lilla pojkfitta!
Ta hit en ny flaska, din jävla snorunge!
Man måste bara vara lite kreativ och ha ett starkt psyke.
Men det har jag alltid haft.
Nu jävlar.
Och det var kul att reta gallfeber på gubbjäveln.
Här kommer jultomten…
Nu ska du få, pojkfitta.
-Fan. Stanna! -Skit på dig, gubbjävel!
Clark!
Stanna!
Till sist var det dags att rymma.
För i helvete, Clark!
Stanna!
Förbannade, jävla skitunge.
Nej, nej, nej…
Vad fan har du gjort?!
För i helvete, Clark?!
Jävlar!
Clark!
Bita ihop och hantera skiten.
Vad fan glor du på?
Va?
Jag ser ingen annan här, så jag antar att du glor på mig.
Vad är det jag vill? Det ska jag tala om.
Tre miljoner.
I omärkta sedlar.
Utländsk valuta.
Och en blå Ford Mustang…
Blå!
Ja…
What I do want?
Tre. Millions.
In another country's money's kronor.
And a blue Ford Mustang. Nu.
Now!
Let the party begin.
[viskande kvinnoröst] Let the party begin.
Let the party begin!
-Olofsson, vakna! -Jag har inte gjort nåt.
Det är nån som vill prata med dig.
-Upp och hoppa, Olofsson. -Tommy Ponny!
-Vilken överraskning. -Tommy räcker, tack.
Du ska följa med mig, omedelbums.
Ska jag?
Mm.
Jaha, fan…
Inte som att jag har nåt bättre för mig. Vart fan ska vi?
Ska vi på disko? [skrattar]
Allvarligt.
-Vad är det här? Vad fan gör du här? -Slutsnackat. Följ med mig nu.
[fångvakt] Grind öppen.
Avvakta.
-Tjena! -Tjena.
-Hiller. Kul att träffas. -Skit på dig. Eskort? Måste vara viktigt.
Kom igen nu, gubbar. Va fan har ni för kul på gång?
Är jag så snygg så att ni saknar ord, eller?
Inget att skämmas för. Det händer hela tiden!
[Clark] Du, Tommy Ponny. Lite kul är det väl ändå?
Du som alltid försöker kasta in mig i finkan. Och nu sliter du ut mig.
[Tommy] Lugna ner dig lite, Clark.
[kameraljud]
Ah, le för fan, tidningarna är här.
[polissiren]
Nu kanske du får hamna på löpet, få veta hur det känns.
[reporter] Tommy! Tommy!
Vad är det som luktar?
Har du köpt nytt rakvatten, Tommy?
För att få knulla, va?
Nej, han betalar ju som vanligt.
[Clark] Va fan, är vi framme snart?
-Hur långt ska vi åka? Jag är hungrig. -[Tommy] Sluta snacka, Clark.
-Vad fan hette du? -Hiller.
-Hiller, säg vart vi är på väg. -[Tommy] Käften nu, Clark!
Satan vad de här sätena är klibbiga. Vad har ni gjort här bak?
Svara inte på det. Jag vill inte ens veta.
-Jaha, Tommy. Får du knulla nåt? -Käften, Clark.
Fan, vad sura ni är. Vi kan väl ha lite kul!
-Satan, vad hungrig jag är. -[Hiller] Ja, man börjar bli det.
[Tommy] Hiller! För i helvete.
-Fan, jag är också pissnödig. -Håll käften, Clark.
Fan, vad ni kör långsamt. Är vi inte framme snart.
[Hiller] Jo, det är vi faktiskt.
[polissiren]
[reporter] Här ser vi nu en mörkblå Volvo som rullar in…
Tjena.
[reporter] Det ryktas om att Clark Olofsson har transporterats från Kalmar.
[Clark] Det var en lång resa och det luktade fan i bilen.
När vi äntligen kom fram hajade jag att det var nåt stort på gång.
Man var nyfiken på vad som hade hänt, men jag hade mina aningar…
Direkt från Norrmalmstorg, Bo Holmström.
Hela Norrmalmstorg är, som ni ser, fyllt av polisbilar och avspärrat
eftersom man väntar sig skottlossning närsomhelst.
Det började klockan 10 i morse,
då en man som sägs vara engelsktalande kom in i banklokalen…
[skottlossning]
[Clark] Norrmalmstorgsdramat. Det som gjorde mig till superkändis.
Jag blev Stockholmssyndrom-mannen med hela världen.
Fan, det borde ha hetat Clark Olofssonsyndromet.
Haha! Stockholmssyndrom… Vilket jävla skitsnack.
En bil körde kom och körde upp. Clark Olofsson, är han här redan?
Det kan jag inte säga för jag har stått bredvid mikrofonen.
Men satan vad kul jag hade de där dagarna.
Jag ser tillbaka på det som ett riktigt roligt minne.
Det var ett jävla pådrag. [skrattar]
Den här terroristen har tagit tre personer som gisslan,
skjutit en polis i handen och bett oss om att hämta hit dig.
Han är utklädd till arab.
Eller rastafari, vi vet inte säkert.
-Rastafari… -Han säger att han känner dig.
Vet du vem det är?
Jag kunde ju inte säga att jag visste vem det var…
Nej…
…för då hade de inte släppt in mig.
Jag är inte säker på att jag vet vem det är.
Nähä?
Och sa jag att jag inte visste vem det var, hade jag inte heller fått komma in.
Men om det är han jag tror det är, vilket jag är ganska säker på,
då är ni jävligt illa ute.
Så vem är det?
Det vete fan, men en sak vet jag:
Han är en farlig, instabil galning, och jag skulle göra precis som han säger.
Det var en balansgång utav bara helvete, men de gick så klart på allt jag sa.
-Hiller? Har du en cigg? -Ja, ja, för katten.
Rastafari, säger du… [skrattar]
Ja.
-Vad har han mer bett om? -Tre miljoner kontant och en Ford Mustang.
-Ford Mustang… -Blå. Han var väldigt tydlig med det.
-Ja. -En väldigt flådig bil faktiskt.
-Ja, det är en flådig bil. -Okej! Okej…
-Clark, jag ska vara väldigt tydlig: -Mm…
Jag tycker att det är en katastrofalt dålig idé,
men Palme tror att du kan lösa det här utan att nån kommer till skada eller dör.
Har du hört nåt så dumt?
Det var som fan…
-Statsministern har bett om min hjälp. -Nej, nej, nej!
-Terroristen har bett om… -Tommy Ponny, min vän…
Jag heter Tommy, och du är inte min vän!
Nej… Nä.
[hovrande helikopter]
-Hälsa Palme att jag gör det. -Okej.
Jag gör det för rikets bästa, men…
Jag vill ha en pistol…
…immunitet
och extra permissioner.
[Hiller] Absolut.
-Vad som helst. -Hiller! Absolut inte!
Vi kan skita i alltihop. Vänd bilen och kör tillbaka till Kalmar. Jag har…
Okej! Okej! Olofsson, du får som du vill.
Men kom ihåg att ingen får komma till skada.
Ja, ja, för fan.
Jag lovar.
Okej. Då går vi.
[Tommy] Aj!
[Tommy] För helvete!
[Bo Holmström] Nu händer det grejer här…
För i helvete, Clark!
-Se upp. -Nu kommer han.
-Skärpning! -Jag bara skojade.
Vad är det som är så roligt, Hiller?
Clark!
["In kommer Gösta", Philemon Arthur and the Dung]
[Olof Palme] Vi måste bekämpa brott,
annars kan inte vårt rättssamhälle fungera.
[reporter] Som ni ser vidtar polisen alla åtgärder man kan tänka sig.
Och det är polisens uppgift.
[Clark] Det fanns inte en käft i hela landet som inte tittade på mig,
när jag gick mot banken för att styra upp allting.
Herregud, Clark…
Respektera avspärrningarna. Håll er bakom.
Men Gud… Det är Clark!
Hela Sverige stannade upp och kollade på mig när jag skulle hjälpa Palme.
Å andra sidan måste vi värna människoliv.
[Bo Holmström] Här leds Clark Olofsson in i banken…
Titta, pappa är på TV!
…av kommissarie Tommy Lindström…
Kolla!
Min son är på TV!
[granne] Håll käften, fyllekärring!
…och så långt som möjligt se till att människor inte kommer till skada.
[Bo Holmström] Det är ett dramatiskt läge just nu, själva står vi alltså i skydd.
[reporter] Så statsministern menar att regeringens och polisens förhoppningar
står till Clark Olofsson?
Clark?
[reporter] En notorisk bankrånare?
Det…vill jag inte gå in på.
Okej. Så här ligger det till: Terroristen har kontroll över bottenplan.
Vi är på övervåningen, i källaren, här ute, på taken, i stort sett överallt.
-Ja, ja, det blir nog bra. Hej på dig. -App, app, app!
Clark, kom ihåg vad vi sa. Ingen skadas, ingen dör.
Ja, ja, ja, självklart. Du kan lita på mig, Tommy. Alltid.
Det vet du.
[Clark] Alltså, jag hade fan ingen aning om vad jag gick in i.
Jag kunde lika gärna ha varit på väg rakt in i en dödsfälla.
Det är en urusel idé.
Men en sak visste jag säkert: Livet är fullt av besvikelser.
Men då får man bita ihop och hantera skiten.
Så kan man passa på att ha lite kul också.
[Janne] Let the party begin!
Undertexter: Gudrun Lindvall