EN NETFLIX-SERIE
Har han nævnt noget de sidste fem… eller fire og en halv time,
om at få fri passage væk herfra?
Jeg ved ikke, om han har nævnt sine planer.
Det næste, der venter, er jo Clark Olofssons ankomst.
Så må vi se, hvordan situationen udvikler sig.
-Ved man mere, end at han taler engelsk? -Nej, ikke endnu.
Satans!
Gå live.
Lyden af tre eller fire skud fra en maskinpistol kunne pludselig høres.
Du godeste, Clark.
Bankrøveren skal betragtes som meget uforudsigelig.
Let the party begin!
For helvede.
Den skide Janne Olsson. Hønsetyven. Hold kæft, hvor var han træls.
The walls have ører.
Det havde jeg jo altid vidst.
Davs, Slufsen.
It's me, Janne.
-Jeg ved da godt, det er dig. -Gu gør du ej.
-Jo. -Det tror jeg ikke.
Jeg sagde jo, at jeg ville få dig ud.
Er du med? Tre mill.
Og en skide Mustang.
For fanden…
Jeg har lært af den bedste.
Snart er vi på vej, men først…
Kom.
De andre er i boksrummet. Jeg tror, du vil synes om tøserne.
Sådan skulle man måske have gjort. Bang! Få det overstået og blive helt.
De andre er i boksrummet.
Men hvad ville det sjove være ved det?
Jeg er bankrøver, og det her ville jeg ikke gå glip af.
Jeg havde jo ikke noget bedre for.
Fire? Jeg troede, du havde tre.
Jeg fandt fyren i et skab, så ham tog jeg også.
Okay.
Kom.
Every-sammen. This is my best "kompas".
Clark Olofsson.
Davs.
-Hej. -Hej.
Da jeg så hende, stod alt soleklart…
Jeg satte mig tre mål.
Et. Jeg ville røve banken.
To. Jeg ville score den lækre sild.
Tre. Jeg ville komme ud af det som nationalhelt.
Så let som ingenting.
For helvede, Janne. Du kan ikke behandle dem sådan.
What do you doing? I don't understand svensk.
You can't say mit name.
-What do you now do? -Drop det, Janne.
De rare folk har intet gjort os. De er vore venner.
Bind de andre op.
Gør, som jeg siger, så skal alt nok gå.
Det lover jeg.
Godt. Lad os se…
-Tak. -Davs…
Jeg hedder Clark. Hvad hedder du?
Jeg hedder Kicki.
Pænt.
Så sid dog stille.
-Jeg forstår godt, hvis I er bange… -Så. Det er kun et råbåndsknob.
Men nu er jeg her…
-Alt skal nok gå. -Højre og så venstre… Kom nu!
Jeg er skidesulten? Er der andre, der er sultne?
Lad mig se, hvad jeg kan gøre.
Clark klarer ærterne.
Ærterne…
Ja…
Her er der mad, Tommy. Vi er her, hvis der er noget.
Hvad fanden gik vi med til det for? Vi burde sulte dem ud.
-Her kommer der brød. -Hør her…
Clark må være sulten. Han har haft en lang dag.
Hiller, for helvede.
-Flyt jer. -Undskyld.
-Hvad er der med ham? -Sådan har han været hele dagen.
-Trist. -Han er vist stresset.
Hallo?
-Hvad helvede, Clark? -Der fik jeg dig.
-Du gjorde mig forskrækket. -Fik du det hele?
Javel. Ønsker herren mere?
Glace au four? Sangria?
-Bare sig til. -Sangria. Skidegod idé.
-Kan du ordne det? -Hold nu op.
Skal jeg bare smutte og lade hønsetyven slå alle ihjel?
Eller skal jeg selv ringe til Palme?
Forstår du, at jeg har en samling skydegale halvaber derude?
De venter bare på at få lov til at skyde jer.
Det må du fandeme ikke. Så dræber han gidslerne med det samme.
Du får skylden.
Janne er totalt lam i roen.
Hvem fanden er Janne?
Tommy Pony…
Du er som sædvanlig lidt bagefter.
Ham derinde er ingen ringere end Janne Olsson.
Bevæbnet til op over begge ører, høj og totalt dum i hovedet.
Han er bestemt livsfarlig.
Jeg er jeres eneste håb.
-Men han bad mig sige noget. -Nå?
Han hader strissersvin
med dumme overskæg og klovnefrisure.
-Det har jeg aldrig sagt. -Hit med ædelsen.
Tag det bare.
Og brødet.
-Skab nu lige resultater også. -Rend mig, Tommy.
Glem ikke den sangria.
-Hiller! -Fandens.
Kong Gustaf Adolfs helbred er uventet begyndt at skrante.
Kongen ligger nu i respirator…
…vi har forgæves forsøgt at få et interview om kongens helbred.
…i de sene timer…
-Se her. -…den 22. august…
…blev kongens tilstand pludselig forværret.
Der kan I høre. Der er ikke plads til to konger i det her land.
…steg til 38,7…
Clark!
Hvad fanden?
-Hvad vil du? -Jeg vil vide, hvad fanden der sker.
Vi skal bare vente lidt.
Men hold fast i kravene. En Mustang og pengene.
Vi tager to af tøserne med.
Kicki er møglækker.
-Tøserne? -Ja.
Hvad skal det gøre godt for?
Hvad? Som gidsler, forstår du nok.
Vi siger, at jeg skal være din chauffør.
-Jamen, for fanden. Skal vi…? -Nu skal vi more os.
-Hvad fanden…? -Hør her…
Lad os se…
Op og dans, for helvede.
Kom nu, skat. Vi kan lige så godt more os.
Sådan.
Kom så, alle sammen.
Kom nu.
Det var bedre.
Vær ikke så sky.
Godt. Fint.
Se lige ham den kedelige.
Janne, jeg pjatter kun.
Han er ikke glad.
Her på Norrmalmstorg, er det ved at blive mørk.
Nogle få nysgerrige står og ser på.
Hvad er det for en lyd?
-Det lyder, som om de morer sig. -Sikke en fest.
-Det lyder som… Sweet. -Ja, for fanden. Det er Sweet!
-De spillede i Gröna Lund sidste sommer. -Ja.
Jeg sagde jo, det var en dårlig idé. For helvede, Hiller.
Hvad fanden har Clark gang i?
Hvad helvede?
Gå live.
-Hvad var det? -Det lød som en bombe.
-Det var en bombe. -Ja, det var det.
Janne! Hvad helvede har du gang i?
Se efter. Måske lærer du noget…
…Slufsen.
Idiot!
Hvad fanden sker der?
-En bombe til. -Det var en bombe.
Jeg ved godt, at det var en bombe. Det var to bomber.
-En til. -En bombe.
Hvorfor bruger de bomber? For helvede.
Det kan vi ikke vide…
For fanden!
Sikke et brag!
-Nu slapper du fandeme af, Janne. -Hvorfor?
Så du kan have det sjovt uden mig?
Jeg troede, at du og jeg gjorde det her.
Sammen.
-Selvfølgelig gør vi det sammen. -Sådan føles det fandeme ikke.
-Det gør vi. -Nej.
-Jo. -Nej!
-Jo. -Nej.
Jo.
Der er åbenbart ikke gået nogen ruder.
Vi skal ikke drage forhastede konklusioner, men nu kan man stå op igen.
Du er en lasket skide forræder.
Jeg er fandeme ikke lasket. Har du set dig selv i spejlet?
-Skide spaghetti. -Jeg er fandeme ikke en spaghetti.
Jeg er ikke forræder.
Fint, så lad os skyde gidslerne.
Han vil skyde gidslerne.
Ring ned til Lindroth.
Sig, at du har ham på kornet.
For helvede, Janne!
-Jeg har ham, der er klædt ud som araber. -Så skyd dog.
Det er modtaget.
-Kom nu, Clark! -Du fatter ikke en meter.
Fandens.
-Du er så høj, at du intet fatter. -Fatter hvad?
Jeg missede.
-Det gik fint, til du kom. -Det var dig, der fik mig til at komme.
-Du klokkede i det hele. -Hvad sker der?
Hvordan kan det være min skyld?
-Jeg skal redde hele skidtet. -Dig?
Svar, for helvede.
Han bevæger sig jo konstant.
-Jeg risikerer at skyde Olofsson. -Vil vi ikke det?
Nu skyder du, din skide amatør.
-Skyd. -For fanden…
-Du fatter ikke, hvad du har gang i. -Bla, bla, bla.
Hvis du er så skidegod, hvorfor sidder vi så ikke i en Mustang med millionerne?
Hvad?
Du tænker med din lille pik, Clark.
Min pik er fandeme ikke lille.
Hører du?
Stå nu stille, for fanden.
Den er større end din skide hønsehjerne, din hønsetyv.
Du skal fandeme ikke kalde mig hønsetyv. Det er Janne Olsson, som er bankrøver her.
Du ville ikke være en skid uden mig.
Man vil skrive bøger og lave film om mig, men du vil blive helt glemt.
Tommy, der sker noget. De har rettet våbnene mod hinanden.
Hvor fanden har du den fra?
Nu har jeg dig, din satan.
Nu skyder du, din satans…
Du skræmte mig. Jeg missede.
Duk dig, Janne. Duk dig. For fanden, Tommy.
Dø så!
Jeg tror lige, at Clark har reddet Jannes liv…
Her på Norrmalmstorg har situationen udviklet sig til et drama.
Forhold jer i ro, og bliv bag afspærringerne.
Hvad fanden…? Havde du pistolen på dig hele tiden?
Ja.
Dumme Tommy gav mig den.
Dumme Tommy Pony!
Sagde han: "Dumme Tommy Pony?"
Det gjorde han sgu.
Dumme Tommy Pony!
Skide idiot.
Tommy Lindström, vi hørte skud.
-Har I skudt røveren? -Nej.
Så den tidligere optimisme… For en time siden var du…
-Jeg kan ikke svare på noget. -Situationen er helt under kontrol.
Politimester Lindroth var tilfreds og nævnte jeres særlige plan.
-Ja, vi har en ny plan, som… -Den kan vi ikke kommentere nu.
Hvorfor indkalder I så til pressekonference?
-Det ved jeg ikke. Det var ikke min idé. -Det var min. Hiller.
Det var en møgdårlig idé. Har I flere spørgsmål, jeg ikke vil besvare?
Vi kan forstå, at bankrøveren er kommet med alvorlige trusler.
-Kan I udtale jer om truslerne? -Nej.
Aviserne har beskrevet ham som meget voldelig.
Jeg er lige stået op og har ikke nået at læse avisen endnu.
-I skal ikke tro på alt, hvad der står. -Hvad? Det er os, der skriver nyhederne?
Hør her.
Vi almindelige mennesker kan ikke forstå, at sådanne udyr eksisterer.
Men politiet får hjælp. Vi har Clark Olofsson i stilling.
Stoler I på, at Clark Olofsson vil hjælpe?
-Bestemt. -Jeg stoler slet ikke på ham.
Jeg stoler kun på, at han laver rav i den. Det er sikkert og vist.
Han virker til at have allieret sig med røveren.
Hvad?
Jeg kan love jer, at vi nok skal få gidslerne ud.
Vi lægger os ikke fladt ned for forbrydere.
Også selv om vi er tvungne til at anvende dødelig vold.
Var det en god idé at sende Sveriges mest berygtede bankrøver ind i banken?
Rygtet siger, at I har givet ham en pistol.
Ingen kommentarer.
-Hvorfor gik vi med til det her? -Tag endelig et billede.
Hiller, H-I-L-L-E-R.
-Hiller! -Tag det roligt, Tommy.
-Kan I udtale jer? -Det er jo, som Hiller siger…
Bankrøveren overgiver sig ikke.
-Strissersvin. -Vi skal bruge bilen nu. Jeg kører.
Han vil have tre millioner og Clark som chauffør.
Du kører ingen steder.
På Norrmalmstorg venter vi, mens andet døgn lakker mod enden…
-Du skal tilbage til fængslet. -Det er jo hans krav!
De tager også to af sildene… Jeg mener gidslerne.
-Jeg har bange anelser… -Fare for gidslerne? Næppe.
-Vi ved det ikke. -Jeg stoler på Clark.
Tag den med Palme.
De har fået en bil, der holder ude foran.
Hvad laver han…?
Politiet er klar til at skyde om nødvendig. Nu til studiet.
NAT 3
Man kunne ikke vide, hvor længe morskaben ville vare.
Derfor måtte jeg tænke på fremtiden og mine mål.
Det var et spørgsmål om tid, før Tommy og halvaberne ville ødelægge det sjove.
ÅBN KUN, HVIS JEG DØR
"Maria, min elskede.
Du skal vide, at jeg kun tænker på vores fremtid sammen.
Alt, hvad jeg gør, gør jeg for os. Det håber jeg, at du ved."
Clark…
"Jeg ved, at meget er er gået galt. Jeg retter op på alt, hvis jeg overlever.
Jeg elsker dig. Din for altid. Clark."
…Clark Olofsson går rundt i bankens forlokaler…
"Ps. Jeg blev rodet ind i det her og er uskyldig.
Jeg prøver at være nationalhelt."
En nyhedsopdatering.
Politikommissær Tommy Lindström holder fast i, at Clark Olofsson
nu samarbejder med røveren, og at man ikke kan regne med ham.
Fandens.
På en kaotisk pressekonference sagde Tommy Lindström sådan her:
Jeg stoler slet ikke på Clark Olofsson. Han vil lave rav i den. Det er sikkert.
Han virker til at have allieret sig med røveren.
Tidligere rapporterede vi, at Olofsson, som nu er på røverens side,
har påtaget sig at køre den her bil væk herfra.
-Det er tiplinjen. -Hej. Det er Clark Olofsson.
Jeg ville lige have noget på det rene, som I har misforstået.
-Er det virkelig Clark Olofsson? -Det kan du bande på.
-Hvad vil du? -Røveren er virkelig farlig.
-Han har jo sprængt kasserne op. -Hvordan har gidslerne det?
-De frygter jo for deres liv. -Gør de?
-De kan hverken spise eller sove. -Ikke sove?
-Det er et mareridt. -Et mareridt.
-Jeg ordner det. Det kan du tro. -Har du mere at tilføje?
En ting til. Måske tror I, at røveren giver op. Men det sker ikke.
-Han er i kamikazetilstand. -Kamikaze?
Gud ved, hvad han kan finde på.
Lad mig gøre en ting helt klar.
Jeg vil ikke have, at nogen kommer noget til. Ikke engang røveren.
Ingen vold og intet blod.
"Ingen vold, intet blod." Det er beundringsværdigt.
-Der sker noget her. Jeg smutter. Hej. -Clark, vent.
Davs.
Hej.
Er du vågen?
Er alt okay, søde.
-Hvad tror du, at der vil ske? -Hvad?
Jeg er bange.
Du skal ikke være bange.
Jeg er her. Du er i sikkerhed med mig.
-Er du sikker? -Ja, for fanden.
Hvad fanden? Ikke nu. Vi fortsætter senere.
-Ja. Hvad fanden? Hallo. -Olofsson. Det er gået for vidt.
-Hvem fanden er det? -Du ved sgu godt, hvem det er.
For fanden… Palme!
Palme…?
Jeg står til tjeneste.
Du skal bare vide, at du ikke er den første statsminister…
Olofsson! Ti nu stille. Du har fået din chance.
Nu gør vi følgende i stedet.
Hallo.
Palme?
Palme er pissesur.
Hvad fanden…?
Hvad fanden laver I?
Luk op!
Skide forbandede strissersvin.
-Luk op. -Nej.
Idiot!
For helvede!
Nu har vi låst dem inde i boksrummet og lukket for strømmen.
De sidder i mørket. Det er ret snedigt.
-Hvordan har gidslerne det? -Ingen kommentarer.
Nu ringer du til ham og siger, som vi aftalte.
Okay. Jeg gør mit bedste.
Det skal nok gå.
Statsministerens kontor, Eva Leander.
Hej. Det er Kristin Enmark. Jeg sidder som gidsel i Kreditbanken.
Jeg vil gerne tale med statsminister Olof Palme.
Statsministeren hviler sig lidt, men han kommer snart.
-Jeg håber, at han kan tale. -Vent…
-Hallo? -Hallo.
Hej. Det er Kristin Enmark Jeg sidder som gidsel i banken.
-Jeg er meget skuffet over dig. -Nå. Hvorfor det?
Clark og røveren har ikke gjort os noget.
-Hvad skal de så med pistolerne? -De skal jo forsvare sig mod politiet.
Prøv nu at sætte dig ind i situationen.
De har røvet en bank og skudt på politiet.
Nu skal jeg sige dig noget.
-Politiet trak våbnene først. -Nemlig.
En betjent er blevet skudt.
Hvad synes du er bedst?
At han får et skudsår i hånden, eller at seks personer dør?
Nemlig.
Hvorfor ikke bede dem lægge våbnene og lade dig gå?
-Det gør de ikke. -Nej…
Ham der… Clark?
Han er jo idømt seks års fængsel.
Nej. Jo…
Men Clark har jo fået alle til at falde til ro herinde.
Ja.
Men de må da indse, at det her ikke kan blive ved.
Jamen Clark har jo stort set intet med det her at gøre.
Bankrøveren vil aldrig give op.
-Det må du da kunne forstå. -Jo. Før eller siden.
Jeg synes, at Elisabeth og jeg skal tage med dem.
Jeg stoler på røveren og på Clark. Ved du, hvad han gør?
-Han klapper mig på kinden. -Ja.
Men opfatter du politibetjentene som fjendtlige?
Ja, for hvis en betjent trænger ind, så skyder han.
Så er der ingen chance for, at vi klarer os.
Jo.
Men søde, rare lille skattebasse.
Hvis du var her, ville jeg kysse dine fødder.
Olof, du har magten her.
Nu ringer du til Norrmalmstorg og fortæller dem, at vi har en aftale.
Halvanden million i udenlandske sedler…
-Tre millioner. -Ja. Tre millioner.
Ellers kan du bare komme herned og tage vores plads.
-Tak for hjælpen og farvel. -Hallo.
-Hvor var det godt. Utroligt. -Pissegodt, Kicki.
-Godt. -Ja, jeg klarede det.
Klokken er 10.00.
Bankrøveren og Clark Olofsson forhandler nu direkte med Olof Palme…
-Kan I komme på nogle idéer? -Vi ligner idioter i pressen.
-Vi kan lukke hvepse ind i boksrummet… -Vi kan fylde boksrummet med vand.
-Vi dækker gulvet udenfor med sæbe. -Skidegodt, Micke! Kan det ordnes?
Vi har en snedig plan…
Norrmalmstorg summer af aktivitet.
Man fornemmer en strategi…
Politiet skal bruge store spejle og mindre spejle med skaft.
Politiet læsser sandsække af…
Så kommer ham med maskinpistolen ud…
-Så tager vi svinet. -Hiller!
En, to, tre.
-Til højre? -Til venstre.
Pas på ryggen.
De kommer med et svejseapparat. Ved du, hvad det er til?
Nej, det ved jeg ikke.
Vi kan se fire ambulancer…
Hold døren.
Der er en uhyggelig atmosfære på torvet.
Ingen ved, hvad der skal ske, men der er noget stort i gære.
Løft med benene.
Kan det være begyndelsen på enden?
Jeg ved det ikke. Gidslerne vil vist ikke ud.
De er mere bange for politiet end for røverne.
STOCKHOLMSYNDROMET. HVAD ER DET?
Det er…
Der er opstået et bånd
mellem røveren og Olofsson på den ene side og gidslerne på den anden.
Gidslerne har åbenbart søgt
en form for skrøbelig tryghed hos røverne.
Vi kan ikke fungere, når vi er i fare, uden noget at klamre os til.
Så gidslerne stoler mere på røverne end på politiet?
Ja, og det er forståeligt, da røverne jo er bevæbnede.
Derfor er det dér, gidslerne søger tryghed.
Det så fandeme sort ud.
Vi var helt isoleret fra omverdenen. Uden vand og mad.
Janne var ved at løbe tør for speed.
Han var som en bombe, der var klar til at eksplodere.
Jeg havde intet problem med at være lukket inde.
Der var en masse at tage fat i.
Hvad er der med dig?
Nej…
Jeg kan ikke tage det mere.
Jeg vil ikke dø.
Du skal da ikke dø.
Lille skat.
Jeg elsker dig.
Sig mig lige en ting.
Hvordan var din opvækst? Hvor boede du?
Ja… Lidt over det hele.
Hvad med dine forældre? Din far?
Ja, han var…
Han var skidefin.
Alle bliver ved med at spørge til min barndom.
Hallo.
Som om den gjorde en forskel.
Skat, se.
Samme evindelige socialforsorgsævl. Hvem tager sig af det?
Sådan. Stil lige radioen.
-Der er ingen lyd. -Slap nu af.
-Det begynder jo snart. -Jeg er ikke færdig endnu.
Dumme kælling…
-Sådan. -For satan!
Sten! Du har ødelagt det. Det er jo lige begyndt.
Kom her, og hjælp til.
Tag den.
-Skynd dig. -Kan du se ledningen?
Den leverer strøm til overboen.
Du kobler den her på, så vi kan høre radio.
-Okay, far. -Jeg kunne selv, men…
Du skal lære det. Forbind dem nu.
Sådan.
-Ja. Det virker. -Gratis elektricitet.
-Jeg kan høre Hyland. -Mor.
Det er Snoddas.
Hvad nu?
-Sådan noget lort. Hvad fanden? -Det er begyndt!
-Du vil skide på vores el. -Kælling. Hent en pilsner.
-Clark? -Hallo.
-Clark…? Vågn op! -Skide Olofsson!
For fanden…
Betal for jeres egen elektricitet.
-Det lugter brændt. Det brænder! -Hvad fanden laver I?
Se nu, hvad du har gjort, din kælling. Det brænder.
Jeg er så træt af jer. I ødelægger alt.
Jeg har aldrig kendt far. Han smuttede, da jeg var dreng.
Jeg er vokset op hos mor og to søstre.
Jeg tror, han er stolt af dig.
Du risikerer livet for vores skyld. Du er en helt. Alle ved det.
Han sidder vel og praler af dig over for vennerne.
Siger, hvor stolt han er af dig…
Hvor dygtig han synes at du er.
Han må elske dig enormt meget.
Jeg kan også godt lide dig, Clark.
Enormt meget.
Hvad fanden?
Hvad helvede sker der?
Hvad laver de? Borer de?
Lyden kommer fra et stort bor.
Vi trænger ind via loftet i stedet for døren.
Tommy og idioterne ville bore sig igennem betonloftet på boksrummet.
De havde skaffet et stort bor.
Men de havde ingen anelse om, hvordan boret virkede eller om loftets tykkelse.
Så kører vi igen.
Strisserne skulle ikke bryde ind. Lad os professionelle om det.
Koden? Jeg kan ikke huske den.
Hent et bor.
Boremaskinen larmede, så tøserne blev vanvittige.
De gik i panik og gav sig til at skrige.
Hold op med at bore!
Journalisterne hørte pigernes skrig, og de sagde, at Janne voldtog gidslerne.
Det er muligt, at røveren voldtager dem.
Men han sad bare der i hjørnet og rystede som et espeløv.
Sikke noget lort, de havde lavet. Sådan en flok amatører.
Vi vender tilbage, når der sker noget på Norrmalmstorg.
Flyt dig.
Hvad helvede?
Hvad fanden laver I? Røvhuller.
-Pikslikkere. -Janne.
Han er blevet ramt.
Der fik du, dit strissersvin.
Hvad fanden siger du?
Han forsøger at sige: "Skrid ad h… til, dit røvhul."
Men du har skudt ham i kinden, så han kan ikke tale ordentligt.
Det har han godt af.
-For helvede, Janne! -Pas på mit bor.
Jeg vil skide på din boremaskine.
Tommy! Smid pengene og nøglerne til Mustangen herned.
Ellers knepper jeg banken i røven.
Slap af, Janne.
For omkring tyve minutter siden
under borearbejdet
blev der skudt fra boksrummet
gennem et af hullerne, og en politibetjent blev ramt.
"Igsgas."
-Hvad siger han? -"Igsgas."
-Sikke en god idé. -Hvad siger han?
"Krigsgas."
-Krigsgas? -Ja.
-Så dør de vel. -Ja, så dør de.
Ja, så dør de. Er det ikke det, vi vil?
Vil? At de skal dø? Hvad snakker du om?
-"Ræmme em." -Kan du høre, hvad han siger?
Ja, jeg har hørt det. Jeg er med på, at vi skal skræmme dem.
-Med krigsgas? -Det er et forsøg værd.
-Man kan dø af krigsgas. -De kan vi ikke vide.
-Jo, det kan vi. -Hallo.
Hvad med en ikke-dødelig gas?
-Sikke en god idé. -Ja.
De truede med at gasse os gennem hullet.
For at stoppe det fandt jeg på at binde løkker om halsen på sildene.
Så blev de hængt, hvis gassen gjorde dem bevidstløse.
Det virkede.
JEG HÆNGER GIDSLERNE, HVIS I GASSER OS
For nu i hvert fald.
For bankrøveren Olofsson er det jo en professionel situation.
Gidslerne er der jo helt uforskyldt og har ingen værdighed tilbage.
Deres liv afhænger jo af, hvad røveren og Olofsson vil gøre.
Det er altså en ret skæv psykologisk situation.
Man holder med sin egen bøddel.
Ja, hvis bødlen er den eneste, der kan give en tryghed.
Klokken er 23.00. Her er de seneste nyheder.
Vi lægger ud med gidseldramaet på Norrmalmstorg.
Efter de seneste optrapninger taler alle om en hurtig afslutning.
Ifølge kilder er røveren i såkaldt kamikaze-tilstand.
Hvad som helst kan ske.
Tommy, kom ind.
DAG 6 (SIDSTE DAG)
Davs.
Løbet er kørt… Ikke?
Jo, det ser sgu sådan ud.
Men det betyder ikke, at vi ikke kan komme ud med nogle skejser.
Hvad helvede snakker du om?
Se, hvad jeg har fundet. Det flyder med dem.
Titusindkronesedler.
Tre, fire, fem, seks… Tres tusinde spir.
Se her.
Man ruller dem sådan her. Stramt.
Tres af de store. Og så…
Hvad så?
Hvad fanden mener du?
-Du stikker dem op i "sheriffen". -Hvilken "sherif"?
Det brune hul.
Du stikker pengene op i enden…
Røvhullet.
Du godeste…
For fanden!
-Clark, du har nogle gode idéer. -Det ved jeg.
-Ja. Vi kører på. -Ja.
Men jeg skal bruge din hjælp til…
Ja, for fanden. Vi kører på.
-Tres tusind… -Ja.
-Du kan nok stikke hundred op. -Tror du?
Ja.
For helvede. Tag det roligt, for fanden.
Hvad skriger de for?
-Kom nu. -Slap af. Du spænder for meget.
Træk vejret dybt.
-Det går ikke. -Jo.
Slap af i ryggen?
For satan, det er stramt. Sådan.
Den glider ind.
-Nu glider den ind? -Sådan.
Nu er den der fandeme. Du kan ikke påstå andet.
-Nej. -Hvad fan…?
-Du skal ikke slå. Du bad om min hjælp. -Kom så.
Træk vejret.
Du skubber den ud. Det går ikke.
-Nej. -Nej.
Skub nu, for fanden.
Jeg skubber.
-Hvad glider ind i hvad? -Hvordan skulle jeg vide det?
Tag en dyb indånding.
-En, to, tre. -Stille og roligt.
Nu kryber han derop.
Så er han inde.
-Nu fik han den ind. -Ja.
Hvad har han fået ind?
Tag en rulle mere.
Hvor længe kan man klare sådan et psykisk pres?
Det spørgsmål kan man ikke give et generelt svar på.
Hvis jeg skulle komme med et kvalificeret bud,
så har vi ikke mange dage tilbage.
Måske er det et spørgsmål om endnu kortere tid.
Klokken er 20.00. Nu er det tid til nyt om gidseldramaet på Norrmalmstorg.
Nu er det alvor.
Politiet har forgæves forhandlet med røveren og Clark Olofsson i seks døgn.
Politiets og Palmes holdning er uændret.
Citat: "Vi lever i et retssamfund og giver aldrig efter for forbrydere."
For fanden da!
Citat slut.
I får fandeme ikke lov at vinde. Hører I?
I er nogle pikslikkende møgfisser.
Op.
-Nej, for fanden. -Janne.
Jeg slår hende ihjel.
Det er jeres skyld.
Smid våbnet, Janne. Kicki lader du gå.
Det skulle ikke gå sådan her.
Det skulle jo være du og jeg.
Mustang og millioner.
"Let the party begin."
Ikke, Clarken?
-Hvordan kunne det gå så galt? -Jeg ved det ikke.
-Janne. Hold nu op med at græde. -Jeg græder ikke.
Jo, du gør.
-Men det gør ikke noget. -For fanden.
-Clark, hvad sker der? -Ikke nu, Tommy.
Nej.
Undskyld…
Okay, luk gas ind.
Modtaget.
Hvad fanden?
Undskyld.
Jeg overgiver mig.
-Hold op. -Jeg overgiver mig.
Kan I høre mig? Undskyld.
-Han overgav sig med det samme. -Nu tager vi svinet.
Gør klar til at skyde.
Åbn boksrummet.
Janne!
-Gidslerne først. Stille og roligt. -Fandeme nej. I skyder mig, når de er ude.
-Kom nu. -Jeg går først.
-Vi nægter. Janne går først. -Fint. Men tag det roligt, Janne.
-Hvad var det, du hed? -Håkan.
-Hvad fanden hedder du? -Håkan Rundlöf!
Håkan Rundlöf, nu kommer jeg. Skyd ikke, for helvede.
Olsson er på vej ud.
-Tag ham. Janne, du er anholdt. -Jeg overgiver mig.
Jeg overgiver mig jo.
-Clark, kom så ud. -Jeg kommer.
Nå, Kicki…
Clark!
Jeg håber, at vi ses igen snart. Det ville jeg gerne.
Clark, kom så.
Piger… Sven, hav det godt.
-Her kommer han. -Davs.
-Det var I længe om. -Tag ham.
Hvad fanden laver I?
-Clark… -Jeg er på jeres side.
Tag det roligt.
Hvad laver I?
Tommy!
Nu kan vi endelig rapportere, at dramaet er slut.
Se.
Bankrøveren har overgivet sig.
Vis nu Clark.
Jeg gentager. Røveren har overgivet sig.
Røveren føres ud i håndjern over torvet.
Det er meget følelsesladet. Det har jo stået på i seks døgn.
Her kommer første gidsel. En mand.
Nej, først var det en kvinde.
Her føres de kvindelige gidsler ud af banklokalet.
Clark Olofsson har åbenbart klaret det.
Endnu en mand på båre.
Så løfter vi.
Disse billeder, som sendes til nationen er mageløse.
Det er en mands fortjeneste.
Nu er det sidste gidsel ude.
-Fedt. -Det er en måde at se det på.
-Clark! -Det er Clark Olofsson.
Lad os se, om vi kan få et billede af Clark Olofsson…
Min dreng.
Han mødes med jubel og tilråb.
Takket være mig overgav tudefjæset Janne sig.
Se…
Min opgave var udført.
Far er en helt.
Gidslerne var uskadte. Ingen omkom.
Værsgo, Palme. Værsgo, Sverige.
Du klarede det, Clark.
BLIVE NATIONALHELT
Ingen kom noget til ifølge kommissær Thorander.
Pressen klapper.
Min Clark…
Jeg sagde jo, at du ville blive til noget stort.
…en stor lettelse.
Davs.
Det gik jo godt.
Hvad fanden er der med dig?
-"Anne scho me." -Hvad siger du?
Han siger, at Janne skød ham gennem hullet.
-Var det dig? -Ja.
Jeg prøvede at stoppe ham, men…
Ja, du ved.
Nå, hvad skal vi nu? På disko? Vi skal da fejre det.
Ingen fejring eller diskotek. Du skal tilbage til fængslet.
-For fanden… -Men vi gør lige holdt på vejen.
Jeg håber, der er et toilet.
Okay, så kører vi.
"Clark, hel og ykke."
Hiller, for helvede.
Hej. Hvor er kummen? Jeg har krise, for jeg har holdt mig.
Ja. Det er til højre og første dør på venstre hånd.
Første dør på venstre hånd. Fundet.
Jeg havde en underlig følelse af, at jeg havde været der før.
Eller også var det et deja-vu, eller hvad det nu hedder. Underligt.
Tak.
DE FØRSTE BILLEDER FRA BOKSRUMMET
Pludselig kom jeg på det.
Forbandede møgunger.
Nemlig.
Nu gik det op for mig, hvem jeg skulle mødes med. Pokkers Olof…
-Jeg kan se, at du allerede har en drink. -Ja.
Palme.
Jeg syntes, at jeg havde fortjent det.
Bestemt. Du skal roses for din indsats.
-Ja. -Hvis det forholder sig, som du siger.
Selvfølgelig forholder det sig, som jeg siger.
Jeg har arbejdet for dig hele tiden.
Jeg håber, at du indfrier dine løfter og tænker lidt på mig.
Ja…
Det hele skal selvfølgelig for retten og så videre…
…men jeg skal sørge for, at du klarer frisag.
Jeg ser dig ikke som en helt, Olofsson.
Nej. Du er en forbryder.
Jeg ville bare mødes med dig. Jeg er fascineret.
Ja, det plejer folk jo at blive.
Nå, bliver de det?
Drik ud, Olofsson.
Det bliver din sidste drink længe.
Vi burde være derinde…
-"Måske do vi tryk has ånd." -For fanden, Hiller.
-Pas på dig selv, Olle. -I lige måde, Olofsson.
Rend mig.
Kicki?
-Clark… -Hvad laver du her?
Statsministeren ville også se mig.
Det var pokkers…
-Måske kan han vente et minut? -Et minut?
-Jeg kan ikke vente. Tag mig! -Heller ikke mig.
Jeg elsker dig fandeme.
SCORE SILDEN
-Værsgo. -Tak.
Jeg har lige kneppet.
Med Kicki…
Der er sket noget trist.
Hvordan er det muligt på sådan en dag?
Hvad er det?
Din far er død.
Hvad venter vi på? Så kører vi.
Okay.
Så kører vi.
Det var typisk far.
-Satans idiot. -Du er ikke velkommen.
Jeg er kold i…
Svinet kunne ikke onde mig en smule glæde.
Kom og smag.
Ikke engang på sådan en dag.
Sådan havde det altid været.
Det drejede sig altid kun om ham, ham, ham.
Han døde uden en krone på lommen, med bukserne nede og pikken i hånden.
Jeg kommer aldrig til at savne ham.
Indre port åbnes.
Modtaget.
-Hvor er du fin, Clark. -Tak.
Forbandede møgunge. Hold op med at fjante.
Stakkel.
Smil til fotografen, alle sammen.
Olofsson, du har besøg.
-Davs, skat. -Hej, skat.
Sikke et cirkus.
-Palme bad om hjælp. Jeg var nødt til det. -Hvor godt.
-Jeg reddede det hele. -Det ved jeg, skat.
-Du er en helt. -Ja.
Godt gået.
Fik du mit brev?
Ja, det gjorde jeg.
-Jeg elskede det. -Jeg mente hvert et ord.
-Og det andet. Fik du også det? -Ja.
-Her. -Skidegodt.
-Hvad er der i? -Hvad? Åh…
Ting, man skriver, når man tror, man skal dø.
-Det må have været frygteligt. -Ja.
Du var så god. Det var du.
Du er den bedste. Ved du godt det?
Du er den bedste.
Kom her.
NB! MÅ KUN ÅBNES, HVIS JEG DØR
Har jeg nævnt, at jeg er et geni?
Det er jeg fandeme. Men det ved I jo allerede.
RØVE BANKEN
Nå ja, det havde jeg nær glemt…
Som sagt… Et geni.
BASERET PÅ "VAFAN VAR DET SOM HÄNDE?" I-III AF CLARK OLOFSSON
Tekster af: Kim Widt Nielsen