СЕРІАЛ NETFLIX
«ПОЧИНАЄМО ГУЛЯНКУ»!
КЛАРК ОЛОФССОН
За ці п’ять… чотири з половиною години він казав щось
про те, щоб вийти звідти?
Мені невідомо, чи казав він щось про свої плани.
Тепер чекаємо на наступний етап — прибуття Кларка Олофссона.
Подивимося, як це вплине на ситуацію.
-Він говорить англійською. Що ще? -Нічого.
-Сучий син! -Прямий ефір!
Раптом пролунало три-чотири постріли з автомату.
Господи, Кларку.
Грабіжник, певно, непередбачуваний.
Починаємо гулянку!
Сучий син.
Чортів Янне Ульссон, курокрад. Скалка в дупі.
У стін є вуха.
Я завжди це знав.
Привіт, Слафзене.
Це я, Янне.
-Бачу, що ти, трясця матері. -Ні, не бачиш.
-Ні, бачу. -Це вряд.
Я ж казав, що витягну тебе.
Уявляєш? Три мільйони!
І чортів «мустанг»!
Знаєш…
Я вчився в найкращих.
Скоро ми звідси звалимо, та спочатку…
Ходімо.
Решта сидить у сховищі. Дівчата тобі сподобаються.
Може, треба бути так і зробити. Піф-паф! Проблеми немає, а я — герой.
Решта в сховищі.
Так нецікаво!
Я грабіжник банків, і я не хотів упускати шанс.
Усе одно в мене не було інших справ.
Четверо? Мені сказали, їх троє.
Один ховався в коморі, то я його прихопив.
Зрозуміло.
Заходь.
Знайомтеся, мій найкращий друг
Кларк Олофссон.
Привіт.
Коли я її побачив, усе встало на свої місця…
Я поставив собі три цілі.
Перша — пограбувати чортів банк.
Друга — зняти красуню.
Третя — вийти звідси національним героєм.
Раз плюнути.
Трясця матері, Янне!
Не можна з ними так поводитися.
Що ти робиш? Я не розумію шведську.
І не зви мене по імені.
-Що ти робиш? -Годі дуркувати, Янне.
Ми нічого не маємо проти цих людей. Вони наші друзі.
Розв’яжи решту.
Роби, як кажу, все буде добре.
Обіцяю.
Так, подивимося…
-Дякую. -Привіт…
Мене звуть Кларк. А тебе?
Мене звуть Кікі.
Гарно.
Сиди спокійно!
-Я розумію, що тобі страшно… -Це просто морський вузол.
Та тепер я тут…
-Усе буде добре. -Права рука, ліва…
Їсти хочу — вмираю. Хто ще голодний?
Так.
Подивимося, що в нас вийде.
Кларк вам добуде хавчик.
Хавчик…
Так…
Ось їжа, Томмі.
Якщо щось потрібно, ми тут.
Нащо ми погодилися? Треба було морити їх голодом.
Ось хліб.
Кларк, напевно, голодний, у нього був важкий день.
Хіллере, заради бога!
-Пропусти! -Вибачте.
-Що це з ним? -Він цілий день такий.
-Погано. -Певно, через стрес.
Гей?
-Якого чорта, Кларку? -Попався.
-Ти мене налякав. -Усе приніс?
Так точно. Чого ще бажаєте?
Меренгу? Сангрію?
-Лише скажи. -Сангрія — чудова ідея!
-Можеш принести? -Припини, Кларку.
Чи мені піти, щоб він там усіх повбивав? Так?
Чи мені самому подзвонити Пальме?
Там повно горил з автоматами,
які тільки й чекають на нагоду вас обох пристрелити.
Ні, так не піде! Він вб’є заручників на місці.
А звинуватять у всьому тебе.
Янне — повний псих.
Хто такий Янне?
Томмі-Поні…
Ти, як завжди, відстаєш на крок.
Грабіжник — Янне Ульссон.
Озброєний до зубів, обкурений, тупий як валянок…
Йому повністю клепку зірвало.
Я — ваша єдина надія.
Он просив тобі дещо передати.
Сказав, що ненавидить копів
із дурними вусами й клоунськими патлами.
-Я цього не казав. -Давай їжу.
Та забирай вже.
І хліб.
-Сподіваюся на якийсь результат. -Піди просерися, Томмі.
І не забудь про сангрію.
-Хіллере! -Трясця матері.
Здоров’я короля Густава Адольфа неочікувано погіршилося.
Короля перевели на апарат ШВЛ…
…не коментує стан короля.
…ввечері 22-го серпня…
Дивіться, що я знайшов!
…стан короля різко погіршився.
Точно! Для двох королів ця чортова країна затісна.
Кларку!
Якого чорта?
-Що сталося? -Я хочу знати, що відбувається!
Треба просто мати терпіння.
Та не відмовлятися від вимог. «Мустанг», гроші…
І візьмемо з собою дівчат.
Кікі така красуня!
-Дівчат? -Так.
А навіщо вони нам?
Вони ж заручниці.
І скажи їм ще, що я потрібен тобі як водій.
-Чорт, Кларку, нам треба… -Нам треба розважитися!
-Якого… -Слухай…
Так, подивимося…
Вставайте й танцюйте, трясця матері!
Давай, любко. Чому б нам не розважитися?
Ось так.
Танцують усі!
Ну давайте!
Ось так.
Не соромтеся, трясця матері!
Молодець, Свене! Круто.
Гляньте на нашого сором’язливця.
Янне, я пожартував.
Передаємо з Норрмальмсторга, де вже настають сутінки.
Зібралося чимало цікавих.
Що за звуки?
-Схоже, в них там весело! -Гулянка на всю котушку.
-Схоже, це «Sweet». -Точно, «Sweet»!
-Вони літом грали в Грьона Лунді. -Так?
Я ж кажу, це погана ідея! Чорт, Хіллере!
Що Кларк взагалі там робить?
Якого чорта?
БАНК
Ми в етері!
-Якого чорта? -Схоже на бомбу.
-Це й є бомба. -Бомба, от чорт.
Янне! Ти що робиш?
Дивись! Може, навчишся чомусь…
Слафсене.
Лягай! Ідіот!
Що відбувається?
-Ще одна бомба. -Це була бомба.
Я знаю, що бомба! Було дві бомби…
-Ще одна. -Бомба.
Навіщо їм бомби? Сучий син!
Ми не знаємо, чому…
Чорт забирай!
Оце був вибух!
-Вгамуйся ти, Янне. -Чого б це?
Щоб ти розважався без мене?
Я думав, ми працюємо разом!
Спільно!
-Авжеж, спільно. -Щось несхоже!
-Разом! -Ні!
-А от і так! -Ні!
-Так. -Ні.
Так.
Судячи з усього, вікна вціліли.
Не слід поспішати з висновками, але, схоже, вже можна встати.
Чортів жирний зрадник.
Не зви мене жирним. На себе в дзеркало глянь.
-Чортів дрищ! -Я не дрищ.
А я не зрадник!
Добре! Давай стріляти в заручників.
Він хоче вбити заручники.
З’єднай мене з Ліндеротом!
Скажи, що можеш прицілитися.
Чорт забирай, Янне!
-Я його бачу. Хлопця, вбраного арабом. -Стріляй, трясця матері!
Зрозумів.
-Давай, Кларку! -Ти не розумієш, Янне.
Чорт.
-Ти обдовбався й не розумієш! -Чого не розумію?
Чорт, промазав.
-Усе було добре, доки ти не прийшов. -Ти сам мене покликав!
-Ти все зіпсував. -Ти чого?
Чого мене звинувачуєш?
-Я прийшов розгребти твоє лайно. -Ти?
Відповідай, трясця матері!
Він не стоїть на місці.
-Я можу влучити в Олофссона. -А хіба не треба?
Стріляй, салаго чортів!
-Вогонь! -Чорт…
-Ти не розумієш, що робиш! -Бла-бла-бла!
Якщо ти такий крутий, то де «мустанг» і гроші?
Ти думаєш своїм мікрочленом, Кларку.
Мій член не мікро, чорт забирай!
Зрозумів, Янне?
Він більший за твої курячі мізки, курокраде чортів!
Не називай мене курокрадом!
Янне Ульссон — грабіжник банків.
Без мене ти — порожнє місце!
Про моє життя напишуть книжки й знімуть фільми, а тебе забудуть!
Оце так новий поворот подій. Вони ціляться один в одного.
Ти де його взяв?
Попався, засранцю!
-Стріляй, чортів… -Ну…
Чорт, Томмі! Через тебе я промазав!
Чорт.
Лягай, Янне! Лягай! Чорт забирай! Томмі?
Здохни!
Схоже, Кларк врятував життя Янне…
Протистояння на Норрмальсторзі набуває драматизму.
Спокійно! Не заходити за бар’єри!
У тебе весь час був пістолет?
Так.
Мені його дав тупий Томмі.
Тупий Томмі-Поні!
Він сказав: «Тупий Томмі-Поні»?
Сказав, чорт дери!
Тупий Томмі-Поні!
Чортів бовдур!
ДЕНЬ 2
Томмі Ліндстрем, була стрілянина.
-Ви нейтралізували грабіжників? -Ні.
З оптимістичної точки зору… Годину тому ви…
-Я не можу відповідати на питання. -Скажімо так: усе під контролем.
Шеф поліції Ліндерот налаштований оптимістично; каже, в нього є план.
-Так, у нас новий план. Ми… -Ми не можемо це коментувати.
Тоді який сенс у прес-конференції?
-А я знаю? Це не моя ідея. -Ідея моя. Я Хіллер.
Це була жахлива ідея. На які питання мені ще не відповісти?
Грабіжник начебто серйозно висунув серйозні погрози.
-Можете їх прокоментувати? -Ні.
У газетах пишуть, що він дуже агресивний.
Я щойно встав і ще не читав газет.
-Не вірте всьому, що пишуть. -Тобто? Ми ж це й пишемо!
Справа от у чому.
Звичайним людям, як ми, важко уявити собі таке зло.
Та поліція залучила Кларка Олофссона.
Ви вважаєте, що Олофссону можна довіряти?
-Абсолютно. -Я анітрохи не вірю Олофссону.
Я вірю лише в його здатність заварити кашу.
Схоже, він змовився з грабіжником.
Що?
Одне можу вам пообіцяти. Ми врятуємо заручників.
Ми не поступаємося злочинцям.
Ми не побоїмося застосувати силу. На враження, якщо доведеться. Дякую.
Чи було розумним рішенням пустити в банк відомого грабіжника?
Кажуть, ви навіть дали йому пістолет.
Без коментарів.
-Навіщо ми на це погодилися? -Можете фотографувати.
Хіллер, Х-І-Л-Л-Е-Р.
-Хіллер! -Заспокойся, Томмі.
-Можете прокоментувати? -Як сказав Хіллер…
Грабіжник не здається.
-Чортові копи. -Нам потрібна машина. Я поведу.
Він просить три мільйони й Кларка в якості водія.
Ти нікуди не поїдеш.
Це Норрмальмсторг, де всі завмерли в очікуванні.
-Ти повернешся в тюрму! -Він усе вирішує!
Вони беруть із собою двох дівчат… Тобто заручниць.
-У мене погане передчуття… -Заручники в небезпеці?
-Ми не знаємо. -Я довіряю Кларку.
-Запитайте Пальме. -Синій, як море.
Машина, яку вони просили, стоїть перед банком.
Що він задумав?
Поліція готова відстрілюватися. Передаю вам слово.
НІЧ 3
Рано чи пізно розваги закінчилися б,
бо треба було будувати плани й досягати своїх цілей.
Рано чи пізно Томмі та його банда зіпсувала б нам усі розваги.
ВІДКРИТИ ЛИШЕ У ВИПАДКУ МОЄЇ СМЕРТІ!
Маріє, люба Маріє,
я хочу, щоб ти знала: я думаю лише про тебе,
про нас, про наше майбутнє.
Я це роблю для нас із тобою. Сподіваюся, ти це знаєш.
Кларку…
Я знаю, що помилявся, й хочу все виправити, якщо виживу.
Люблю тебе. Вічно твій, Кларк.
Ми бачимо Кларка Олофссона, що розгулює банком…
P.S. Мене в це вплутали, я не винен!
Я намагаюся стати народним героєм.
Останні новини:
лейтенант поліції Томмі Ліндстрем стверджує, що Кларк Олоффсон
співпрацює з грабіжником, і йому не можна довіряти.
Чорт.
Це запис учорашньої хаотичної прес-конференції.
Я анітрохи не вірю Олофссону.
Ми врятуємо заручників.
Ми не побоїмося застосувати силу…
Як уже повідомлялося, Кларк Олофссон об’єднався з грабіжником
й погодився сісти за кермо машини, в якій той має намір втекти.
-Гаряча лінія… -Алло, це Кларк Олофссон.
-Кларку? -Я хочу вам дещо пояснити.
-Це справді Кларк Олофссон? -І не сумнівайтеся.
-Чого ти хочеш? -Грабіжник дійсно небезпечний.
-Він підірвав каси. -А що з заручниками?
-Заручники? Вони бояться за своє життя. -Справді?
-Не можуть ані їсти, ані спати. -Не можуть спати?
-Це якийсь кошмар. -Кошмар?
-Та я все владнаю, не сумнівайтеся. -Щось хочете додати?
І ще одне. Якщо ви думаєте, що грабіжник здасться, — дарма.
-Він увійшов у режим камікадзе. -Боже… Камікадзе?
Бог знає, що буде далі.
Та хочу, щоб ви зрозуміли одне:
я не хочу, щоб хтось постраждав. Навіть грабіжник.
Жодного насилля й кровопролиття.
«Жодного насилля і кровопролиття»! Шляхетно.
-Щось відбувається. Усе, бувайте. -Кларку, чекай!
Привіт.
Не спиш?
Як ти, люба?
Як ти думаєш, що буде далі?
Мені страшно.
Не треба боятися.
Я з тобою. Зі мною тобі нічого не загрожує.
-Точно? -Звісно.
Якого дідька? Тільки не зараз! Продовжимо пізніше.
-Якого дідька? Алло! -Олофссоне, все зайшло занадто далеко.
-Це ще хто? -Ти чудово знаєш, хто.
Чорт… Пальме!
Пальме?
До твоїх послуг!
У такому випадку май на увазі, що ти не перший прем’єр…
Олофссоне! Помовчи. У тебе був шанс.
План змінюється.
Алло?
Пальме?
Пальме незадоволений.
Якого дідька?
Що ви робите?
Відчиніть двері!
Чортові копи!
-Відчиняй! -Ні!
Ідіот!
Сучий син!
Вони замкнуті в сховищі, а ми відключили струм.
Тож вони сидять у темряві. Досить хитрий хід.
-Як щодо заручників? -Без коментарів.
Подзвони й скажи йому те, про що ми домовилися.
Добре. Постараюся.
У тебе вийде.
Офіс прем’єр-міністра, на зв’язку Єва Леандер.
Алло, це Крістін Енмарк, одна з заручниць з банку.
Я хочу поговорити з прем’єр-міністром Улофом Пальме.
Прем’єр-міністр спить. Хвилинку, зараз розбудимо.
-Сподіваюся, він зможе говорити. -Зачекайте.
-Алло. -Алло.
Я Крістін Енмарк, заручниця з банку.
-Ви мене розчарували. -Чому це?
Кларк і грабіжник не зробили нам нічого поганого.
-А навіщо їм пістолети? -Захищатися від поліції.
Будь ласка, пригадайте, в якій ви ситуації.
Вони пограбували банк й відкрили вогонь по поліції!
Давайте уточнимо.
-Поліція першою взялася за зброю. -Дійсно.
Поліцейського поранили.
А що, на вашу думку, краще?
Його поранення в руку чи смерть шістьох осіб?
Саме так.
То попросіть їх скласти зброю й відпустити нас.
-Вони не погодяться. -Ні…
А як щодо Кларка?
Його засуджено до шести років ув’язнення.
Ні… Так… Так.
Розумієте, Кларку вдалося заспокоїти всіх, хто в банку.
Так.
Згодом вони зрозуміють, що так тривати не може.
Взагалі-то Кларк ні в чому не винен,
а грабіжник ніколи не здасться.
-Ви маєте це зрозуміти. -Здасться рано чи пізно.
Я хочу, щоб ми з Елізабет поїхали з ними.
Я довіряю грабіжнику й Кларку. Знаєте, що він робить?
-Він мене заспокоює. -Зрозуміло.
Ви дійсно вважаєте, що поліція — ваші вороги?
Так. Якщо увійде поліція, він стрілятиме,
і тоді ми точно не виживемо.
Виживете.
Моя солоденька!
-Якби ти був тут, розцілував би ніжки. -Але…
Улофе, останнє слово за вами.
Подзвоніть на Норрмальмсторг й скажіть, що ви згодні.
Півтора мільйони в іноземній валюті…
-Три мільйони. -Так, три мільйони.
Або спускайтеся сюди й поміняйтеся з нами місцями.
-Дякую й до побачення. -Алло?
-Оце було круто! Супер! -Молодець, Кікі.
-Молодець. -Вийшло!
ДЕНЬ 4
Наразі десята ранку.
Грабіжник та Олоффсон ведуть прямі перемовини з Улофом Пальме…
-Давайте ідеї. -Преса нас розмазала.
-Запустить туди осиний рій… -Затопимо сховище водою.
-А підлогу нагорі намилимо. -Супер, Ліндстреме! А це реально?
У нас є хитрий план…
На Норрмальмсторзі щось відбувається.
Якась нова стратегія…
Поліція принесла великі дзеркала й дзеркальця з ручками.
Вони вивантажують мішки з піском…
Біжить людина з автоматом…
-Обкладайте цю хуйню! -Хіллере!
Раз, два, три…
-Правіше? -Лівіше!
Не надірви спину.
Ви привезли зварювальне обладнання. Не знаєте, для чого?
Не знаю.
Чотири «швидкі» стоять напоготові…
Обережно, дверцята!
На площі царює зловісна атмосфера.
Ніхто не знає, на що чекати, та зараз точно щось почнеться.
Піднімайте ногами.
Це початок кінця?
Не знаю. Схоже, заручники чинять опір.
Вони наче бояться поліції більше за грабіжників.
«СТОКГОЛЬМСЬКИЙ СИНДРОМ» — ЩО ЦЕ?
Ну, це…
Встановився певний контакт
між заручниками й грабіжником з Олофссоном.
Заручники почуваються
в певній безпеці в компанії грабіжників.
За небезпеки неможливо вижити, не чіпляючись за відчуття безпеки.
Заручники довіряють грабіжникам більше, ніж поліції?
І це цілком зрозуміло, бо зброя в грабіжників.
Відповідно, саме в них заручники шукають розради.
Так, кепська ситуація.
Ми були повністю відрізані від зовнішнього світу. Ані води, ані їжі.
І Янне почав здуватися.
Він був як міна з годинниковим механізмом на межі вибуху.
Та я був не проти посидіти замкнутим.
Мені треба було багато чого владнати.
Щось сталося?
Гей! Ну-ну-ну…
Я більше не можу.
Я не хочу помирати.
Ти не помреш.
Люба…
Я кохаю тебе.
Скажи мені ось що…
Розкажи про своє дитинство. Де ти жив?
Ну… Багато де.
Розкажи про своїх батьків. Яким був твій батько?
Ну, він був…
Класний. Справді класний.
Мене постійно розпитують про дитинство.
Привіт!
Наче це важливо.
Люба, глянь!
Все та ж психологічна маячня. Кому воно треба?
Так. Настроїти радіо…
-Звуку нема. -Заспокойся. Чорт…
-Починається! -Та не може бути!
Чортова сука!
-Є! -Трясця матері!
Стене! Ти все зіпсував! Уже почалося.
Гей, ти! Ходи на допомогу.
Тримай.
-Швидше! -Бачиш цей дріт?
Він веде до сусідів нагорі.
З’єднай дроти, щоб ми могли слухати радіо.
-Добре, тату. -Я б сам зробив, але…
Тобі теж треба вчитися. Просто скрути їх докупи.
Ось так.
-Ура! Вийшло! -Безоплатний струм!
Мамо!
Якого дідька?
-Чорт забирай, сучий… -Щойно почалося!
-Годі красти в нас струм! -Чорт! Сучко, принеси мені пива.
Гей!
Кларку? Кларку, отямся!
Гей?
Заплатіть за власний струм!
Стене, щось горить!
Ти що це робиш?
Глянь, що ти накоїв! Влаштував пожежу!
Ви мені набридли! Ви постійно все псуєте!
Я погано знав батька. Він пішов, коли я був малим.
Можна сказати, я ріс із мамою й двома сестрами.
Думаю, він тобою пишається.
Ти ризикуєш життям заради нас. Ти герой, це всі знають.
Певно, хвалиться тобою перед друзями.
Що ти його не підвів…
…і що в тебе все добре.
Я певна, він тебе дуже любить, Кларку.
Мені ти теж подобаєшся, Кларку.
Дуже.
Та що таке!
Що там відбувається?
Що це? Свердлять щось?
Це звук великого дрилі.
Ми зайдемо крізь стелю, а не двері.
Томмі та його бовдури свердлили дірку в стелі.
Дриль у них був здоровезний,
та вони не вміли ним працювати і не знали, яка там міцна стеля.
Знову починається.
Копи не повинні зламувати банки. Залиште це професіоналам!
Шифр? Я не пам’ятаю.
Нове свердло.
Шум дрилі був нестерпним для дівчат.
Вони запанікували й почали кричати.
Годі свердлити! Досить!
Репортери почули крики й вирішили, що Янне їх ґвалтує.
Можливо, грабіжник їх ґвалтує.
Та він просто сидів у кутку й тремтів, як осинове листя.
Що вони коять? Купка любителів!
Дивіться наш прямий репортаж з Норрмальмсторга.
ДЕНЬ 5
Ворушіться.
Якого дідька!
Що ви робите? Чортові бовдури!
-Засранці! -Янне!
Трясця матері, його зачепило!
Ось тобі, бридкий копе!
Що? Що ти таке кажеш?
Він хоче сказати: «Вали в дупу, бовдуре»,
та ти поранив його в щоку, й він не може нормально розмовляти!
Так йому й треба!
-Чорт дери, Янне! -Не зламайте мені дриль!
Насрати мені на твій дриль!
Томмі! Кидай сюди гроші й ключі від «мустанга», чорт дери!
Інакше я цей сраний банк трахну в дупу!
Заспокойся, Янне.
Близько десяти хвилин тому
під час свердління стелі
зі сховища вистрелили
крізь просвердлену діру, поранивши офіцера поліції.
Вий гаш!
-Що він белькоче? -Вий гаш.
-Чудова ідея! -Та що він говорить?
Нервовий газ.
-Нервово-паралітичний? -Так.
-Але ж він їх уб’є? -Так, уб’є.
Так, уб’є. Але ж ми цього й прагнемо?
Прагнемо? Щоб вони померли? Ти що?
-Нкати. -Чув?
Так, чув. Він каже, треба їх налякати.
-Газом? -Варто спробувати.
-Від цього газу можна померти! -Це невідомо, Томмі.
-Ні, невідомо. -Вибачте…
Може, несмертельний газ?
-Блискуча ідея! -Так, геніальна.
Вони погрожували отруїти нас газом.
Ми з дівчатами вигадали накинути їм на шиї петлі,
щоб вони вдавилися, якщо втратять свідомість від газу.
Це спрацювало…
Я ПОВІШУ ЗАРУЧНИКІВ, ЯКЩО ПУСТИТЕ ГАЗ!
…на певний час.
Грабіжник банків Олофссон, вибачте, в своїй стихії,
у той час як заручники — пішаки, позбавлені гідності,
чиє життя повністю залежить від грабіжника й Олофссона.
Психологічно заплутана ситуація.
І вони встають на бік ката?
Так, бо лише кат може забезпечити їхню безпеку.
Зараз 11-та ранку, і ось остання інформація.
Наша головна тема — захоплення заручників на Норрмальсторзі.
У світлі ескалації ситуації люди вимагають припинити облогу.
За інформацією з надійних джерел, грабіжник у «режимі камікадзе»,
тож можливо буквально все…
Томмі, як чуєш?
ДЕНЬ 6 (ОСТАННІЙ)
Привіт!
Ну що, все скінчено?
Схоже на те…
Та це не означає, що ми маємо піти з порожніми руками.
Що ти таке кажеш?
Глянь, що я знайшов. Вони тут усюди.
Банкноти по десять тисяч крон.
Три, чотири, п’ять, шість… Шістдесят тисяч, чорт дери.
Дивись…
Ось так згорнути їх…
Шістдесят штук, і…
І що?
Що ти маєш на увазі?
-Запхати в очко. -В яке ще очко?
У коричневе око!
Пхаєш гроші в устрицю…
В дупу!
От сучий син…
Трясця матері!
-Кларку, ти геній, чорт дери! -Знаю.
-Так і зробимо! -Так.
Але ти маєш мені допомогти з…
Авжеж. Давай.
-Шістдесят штук… -Так…
-Можна й сотню запхати. -Справді?
Так.
Чорт! Обережніше!
Що за крики?
-Давай! -Розслабся.
Глибоко вдихни…
-Не влізе… -Влізе!
-Розслаб спину. -Спину?
Чорт, туго… Так, є!
Пішло, Янне.
-Пішло, пішло… -Є!
Все, пролізло. І не сперечайся.
-Ні. -Якого…
-Не бий мене! Сам просив допомогти. -Ну давай!
Дихай!
Ти їх виштовхуєш. Не виходить.
-Ні. -Ні.
Штовхай, трясця матері!
Я штовхаю…
-Що там куди проходить? -Звідки я знаю?
Вдихни глибше.
-Раз, два, три! -Помалу.
Так, тепер пішло. Є!
Пролізло.
-Пролізло, сучий сину! -Так.
А це що?
Ще один згорток.
Скільки може звичайна людина витримувати такий тиск?
Я не можу дати точну відповідь.
Та приблизно —
максимум кілька днів,
може, навіть менше.
Зараз восьма година. Останні новини про пограбування на Норрмальмсторзі.
Зброю до бою!
Шість днів перемовин із грабіжником і Кларком Олофссоном нічого не дали.
Та поліція й Пальме не змінюють тактику.
Цитую: «Закон понад усе, й ми не поступимося злочинцям».
Пішов ти!
Кінець цитати.
Я не дам тобі перемогти! Чуєш?
Сучі ви сини, смокчіть хуй!
-Ні, чорт дери! -Янне?
Я її вб’ю!
І винен у всьому ти!
Кинь зброю, Янне! Відпусти Кікі!
Не так усе мало бути.
Ми з тобою мали це зробити!
«Мустанг», гроші…
«Починаємо гулянку!»
«Починаємо гулянку».
Да, Кларкене?
-Як ми в усе це вляпалися? -Не знаю…
-Янне… Не плач. -Я не плачу!
Та плачеш.
-Та це нічого, Янне. -Трясця матері…
-Кларку, що відбувається? -Не зараз, Томмі!
Як скажеш.
Вибачте…
Добре. Пускайте газ.
Вибачте!
Я здаюся!
-Припиніть! -Я здаюся!
Ви чуєте? Вибачте мені!
-Він узяв і здався. -Приймаємо виродка.
Готуйтеся відкрити вогонь.
Добре, відчиняйте двері.
-Давай, відчиняй. -Янне!
-Спочатку заручники. Повільно. -Ні! Ви тоді мене застрелите.
-Виходьте! -Я піду першим.
-Ми відмовляємося! Янне піде першим. -Добре, та не поспішай, Янне.
-Як, кажеш, тебе звуть? -Хокон.
-Як тебе звуть, чорт дери? -Хокон Рундлав!
Хоконе Рундлав, я выходжу. Дивись не стріляй.
-Взяти його! Янне, тебе заарештовано. -Я здаюся!
Я вже здався!
-Кларку, трясця матері, виходь! -Виходжу.
То що, Кікі…
Кларку!
Сподіваюся, ми побачимося… Мені цього хотілося б.
Кларку, виходь швидше!
Дівчата, Свене, щасти вам.
-Ось і він! -Привіт, хлопці.
-Довго ви порсалися. -Взяти його!
Якого дідька?
Я на вашому боці!
Спокійно.
Що ви робите?
Гей, Томмі!
Термінова новина! Облогу знято!
Дивись!
Грабіжник здався.
Я хочу побачити Кларка!
Грабіжник здався.
Грабіжника в наручниках проводять площею.
Буря емоцій…
Так. Спокійно.
Перший заручник, чоловік…
Ні, вибачте, жінка.
Заручниць виводять із банку.
Певно, Кларк Олофссон зробив свою справу.
Ще один заручник…
Піднімай! Так…
Ці кадри зараз бачить уся країна. Вражаюче видовище.
І все завдяки одній людині.
Це все.
-Прикольно. -Можна й так сказати.
Це Кларк! Кларк Олофссон!
Спробуємо зняти Кларка Олофссона…
Мій хлопчик!
Його зустрічають бурхливими оплесками.
Завдяки мені плакса Янне здався.
Слухай…
Я зробив свою справу.
Татко герой.
Заручники не постраждали, ніхто не загинув
Будьмо, Пальме. Будьмо, Швеціє.
Ти зміг, Кларку.
СТАТИ НАРОДНИМ ГЕРОЄМ — Є
Ніхто не постраждав, за словами лейтенанта Торандера…
Мій Кларк…
Я ж казала, ти себе покажеш.
…величезне полегшення…
Привіт.
Усе пройшло вдало.
А з тобою щось сталося?
-Янне мене злив. -Що?
Каже, Янне його підстрелив крізь просвердлену дірку.
-То це був ти? -Так.
Я намагався його зупинити, але…
Сам розумієш.
Ну, що далі? На дискотеку? Треба ж відсвяткувати!
Жодних свят і дискотек. Ти повертаєшся в тюрму.
-Та спочатку зробимо зупинку. -І зайдемо в туалет.
Добре, поїхали.
ПОЛІЦІЯ
ХАРПСУНД СЕДЕРМАНЛАНД
Кларку, щасти!
Хіллере, чорт забирай…
По-перше, де туалет? Я ледь терплю…
Авжеж. Направо, перші двері ліворуч.
Перші двері ліворуч. Знайшов!
Чорт. До болю знайоме місце.
Або в мене просто дежавю, або як це назвати…
Хороша штука…
Дивно…
ПЕРШЕ ФОТО ЗІ СХОВИЩА
І тут я згадав.
Точно.
Я зрозумів, кого зараз побачу. Улофа, чорт дери…
Бачу, ти вже пригощаєшся.
Пальме.
Так. Думаю, я на це заслужив.
На здоров’я. Авжеж, заслужив.
-Так. -Якщо твоя історія підтвердиться.
Авжеж, підтвердиться.
Я весь час працював на вас.
Сподіваюся, ви виконаєте обіцянку й зробите мені послугу.
Так…
Є певна процедура…
Та я обіцяю, що тебе звільнять.
Я не вважаю тебе героєм, Олофссоне.
Ні, ти звичайний злочинець.
Я просто хотів тебе побачити. Ти мене інтригуєш.
Так, не одного вас.
Можу уявити.
Допивай, Олофссоне.
Не скоро тобі ще наллють.
Це ми мали б там бути.
-Краще порадій за нього. -Чорт забирай, Хіллере.
-Бережи себе, Улле. -Ти теж, Олофссоне.
Піди просерися.
Кікі?
-Кларку… -Якого дідька ти тут робиш?
Прем’єр і мене хотів побачити.
Нічого собі…
-Він може хвилинку зачекати? -Хвилинку?
-Я більше не можу! Візьми мене! -Я теж.
-Я тебе обожнюю. -Кларку!
Я тебе обожнюю.
ЗНЯТИ ДІВЧИНУ — Є
-До побачення. -Дякую.
-А я потрахався. -Молодець.
Ми з Кікі…
Кларку, в мене погана новина.
Погана новина в такий день?
Що сталося?
Твій батько помер.
Чого чекаємо? Поїхали.
Добре…
Давай.
Поїхали.
Типово для мого татка.
-Чортів виродок! -Тобі тут не раді.
Мені на…
У дусі старого виродка зіпсувати мені свято.
Поцілуй мене в дупу!
Особливо в такий день.
Та ж сама історія.
Постійно лише він, він, він.
Помер без копійки в кишені, зі спущеними штанами й членом у руці.
Я за ним не заплачу.
Зрозумів.
Прибуває в’язень 2305.
-Чудовий вигляд, Кларку. -Дякую.
А ну кінчай посміхатися, салаго!
Бідолаха.
Посміхаємося в об’єктив.
Ні. Я за ним не заплачу.
Олофссоне, до тебе гості.
-Привіт, люба. -Привіт, любий.
Ну й цирк, га?
-Пальме попросив — довелося допомогти. -Неймовірно!
-І я все разрулив. -Знаю, любий.
-Ти герой! -Так…
Ти молодець!
Ти отримала лист?
Отримала.
-Він чудовий. -Я писав від души.
-А другий? Отримала? -Так.
-Ось. -Супер.
А що там?
Те, що пишуть, коли думають, що помруть.
-Певно, це було жахливо. -Так.
Ти поводився як герой. Справді.
Ти найкращий. Ти це знаєш?
Ти найкращий.
Ходи до мене.
УВАГА! ВІДКРИТИ ЛИШЕ У ВИПАДКУ МОЄЇ СМЕРТІ!
Я казав, що я геній?
Авжеж, любий.
Та ви вже це знаєте.
ПОГРАБУВАТИ БАНК — Є
Так, мало не забув…
Як я й казав — геній.
ЗА КНИГОЮ КЛАРКА ОЛОФССОНА «VAFAN VAR DET SOM HÄNDE?»
Переклад субтитрів: Ольга Чернявська