EN NETFLIX-SERIE
"JEG HAR ALDRIG HAFT ET RIGTIGT JOB. MAN GÅR JO GLIP AF ALT DET SJOVE."
BASERET PÅ SANDHEDER OG LØGNE
Norrköping… Sveriges røvhul.
Et rigtigt møgfængsel.
Meningen med at sidde inde er vel, at man skal tænke over det, man har gjort.
Lære af sine fejl, angre og blive et bedre menneske.
Det er sådan, staten vil have det.
Men sandheden er, at man kun tænker på én ting hele tiden.
Indersiden…
…af dit lår
Nemlig. Fisse.
Hele vores eksistens drejer sig om fisse.
Der er intet smukkere i verden end fisse.
Alle piger burde være stolte af deres fisser.
Fissen er jo ganske enkelt…
Den er selve livet.
Kussen, fitten, fjappen, fjamsen,
skeden, kutten, fjabben, dåsen…
Ja, fisketacoen har mange navne.
Der findes lige så mange fissetyper, som der findes kvinder på jorden.
Behårede, glatbarberede, trimmede, dunede,
runde, flade, lyse eller mørke.
Glatte, stramme, store, fugtige eller tørre.
Jeg elsker og respekterer alle sammen.
Den flotteste fisse, jeg ved, var Evas…
Nej, vent. Gunillas…
Nej, ved nærmere eftertanke var Brittas fisse nok den bedste…
Nej, hvad fanden siger jeg. Det er jo helt klart Marias…
Fissernes dronning.
For fanden, vagten stirrer.
Hvad?
Det er bare Börje. Skidt med ham.
-Clark! -Hvad?
Vi skal snakke om mor.
Hvad med hende?
Hun er ved at opsætte et stykke med Teater Pallisad.
Det hedder Mælkebøttebørn.
Hun vil have dig med i det. Altså som skuespiller.
Med din livserfaring passer du perfekt til rollen.
Det er klart…
Kom nu.
Det kunne blive… skidegodt.
Ja.
Han er gået.
Nu skulle man også være skuespiller. Hvor svært kunne det være?
Fjenden bøjer sig ikke af sig selv.
Der er hun. Marias forbandede hippiemor.
Hun fik overtalt kriminalforsorgen til, at det betød rehabilitering for mig
at deltage i denne forestilling.
…en revolution
…er et oprør. En voldshandling,
hvor en klasse styrter en anden.
STØT BEFRIELSESBEVÆGELSERNE
Sådan noget vrøvl.
Men jeg fik ofte udgang for at øve,
og det medførte nye muligheder, hvis du forstår, hvor jeg vil hen.
Jeg er en revolutionær.
Men hendes mor var et mareridt med dameoverskæg
og fuld af leninistiske citater.
Maoist!
USA DRÆBER I VIETNAM
Clark?
Men at spille skuespil var der sgu ingen ben i.
Det havde jeg jo gjort hele livet.
Men jeg kan ikke udstå autoriteter. Især ikke den møgkælling.
Sig din replik.
En forbrydelse. En revolution.
-For helvede, Clark. -Okay…
Husk, at du repræsenterer alle imperialister nu.
Du taler til hele planeten.
Du skal kunne høres. Det skal mærkes i kønsorganet.
Hendes ånde stank af tunmousse.
-Forstår du det? -Ja.
Du har magten. Skab kontakt med dine kønsdele.
Og…
En forbrydelse. En revolution.
Godt. Rigtig godt.
Godt. Hvor var det stærkt.
Godt. Ja.
Vi tager en pause.
-Cool. -Ja.
Premieren var selvfølgelig udsolgt. Alle kom for at se mig.
-Når vi det? -Ja.
Jeg ved sgu ikke, om teater er min kop te.
Men nu var det på tide at smutte.
Hold op. Det er din debut. Du er jo stjernen.
Du er skidegod.
Jo, jo. Det ved jeg…
Du har bare sceneskræk.
Nej.
Meningen er vel at skabe forandring rigtigt.
Ikke? Ikke bare stå på en scene og lade som om.
Vi burde være ude i verden, Maria.
Starte en rigtig revolution.
Hvordan ude i verden? Du sidder jo inde.
Teknisk set.
Jeg er træt af at lade som om. Jeg vil handle.
Takket være dig.
Du har åbnet mine øjne og mit sind.
Vi kan tage af sted nu og gøre en rigtig forskel.
Nu?
Ja, for fanden. Inden de spærrer mig inde igen.
-I dag. -Men stykket? Hvad vil mor sige?
Maria, jeg ved, at det er svært…
Men ingen har startet en revolution ved at gøre, som mor siger.
Vi skal satse alt.
Kom nu… Det er os imod hele verden.
-Okay. -Okay.
Kom så, skat.
-Ikke? -Ja!
Frihed.
Jeg elsker frihed.
Hvor fanden er han? Clark?
Har nogen set Maria? Hvor fanden er alle sammen?
-Hvor er Maria? -Hun er vist smuttet.
Så gør dog noget!
Viva la revolución. Kom så.
Fanden tage dig, Clark Olofsson!
Til Danmark.
KLASSE MOD KLASSE KOMMUNISTPARTIET
Jeg har altid sagt: "At stikke af fra fængslet er en menneskeret."
Clark, hvad gør vi nu?
Det er en moralsk pligt…
Hvad?
-Hvad gør vi nu? -Tag det roligt, skat.
Bare stol på mig.
Vi har min uddannelsesstøtte. Det er nok, hvis vi passer på.
Ja, det er fint.
Kurre Räven.
Husker I denne fyr?
Ham med den møgirriterende rotte… Bengan.
-Davs, Clarken! -Hold da op. En kærre.
-Hvordan går det? -Fint.
-Maria, det er Kurre. -En fornøjelse. Kurre.
-Han hjælper os. -Det kan du tro.
-Du vil elske ham. -Hop op.
-Okay. -Så kører vi.
Fedt, at du er her.
Mod Sherwoodskoven.
Jeg er forelsket
Forelsket i København
Fristaden Christiania.
Ingen love, ingen strissere.
Kneppefester til højre og venstre og stoffer i bunkevis.
Ja. Det fandtes sgu i virkeligheden.
Misforstå mig ikke. Jeg hader fandeme Danmark.
Men selv en blind høne og så videre, ikke?
Så står alle af.
Velkommen til jeres nye hjem.
-Hvad er det for noget? -Bered jer på paradis.
Hvad…?
Op ad trappen.
-Hvad lugter her af? -Det er pis og sådan.
Davs.
-Forsigtig nu. Du er jo efterlyst. -Ja. Vær ikke så bekymret.
Kurre!
Rote Armee Fraktion skal bruge penge til vores ejendomme i Faizabad.
-Hvad fanden er det her? -De kværner altid løs.
Shit.
Hvem fanden er du, mand? Hvem fanden er du?
Du stinker langt væk af CIA. Er du en strisser?
Rør mig ikke, din nar.
Ingen rører Clark Olofsson. Er du med?
-Bankrøveren? -Ja.
Hvad fanden?
Er det derfor, han er dum?
Cool.
Clark. Du er min mand.
Du er en helt.
Nemlig.
Skidegodt.
Politik var lige så nemt som at spille teater.
Jeg var knap trådt ind, før jeg blev udråbt til Danmarks Che Guevara.
Udråbt af en omgang sludrechatoller og bonderøve
for at befri pengene fra Danske Bank.
Er der mad her?
Fest.
Jeg bryder mig ikke om det.
Hvad bryder du dig ikke om?
De bad jo om hjælp…
Det var jo det, vi snakkede om. Revolution.
For alvor.
Kom her.
Kom.
Men du…?
At røve en bank?
-Det gør du jo ikke mere. -Jo… Nej…
Nej, det gør jeg ikke. Men det her er jo noget andet.
Det er jo politisk… Det er noget helt andet.
Kom nu.
Sådan.
Hvad fanden? Det er jo ikke, fordi jeg har lyst til det.
Jeg gør det for dem.
De skal bruge penge for at bekæmpe kannibalismen.
-Kapitalismen. -Ja. Det var det, jeg sagde.
Ja…
Det skal de vel. Det er i en god sags tjeneste.
I en god sags tjeneste.
-Men lov mig, at du er forsigtig. -Ja, for fanden.
Kom nu, så vi kan blive færdige.
Sådan. Pas på, hvor du går.
Ja. Hør her. Vi kom vist skævt ind på hinanden.
Jeg vidste bare ikke, hvem fanden du var.
Det ved jeg nu, så jeg har noget til dig.
Lad os se.
Den var til den amerikanske ambassade, men du må låne den.
Hvad helvede?
Det er en bombe.
Jeg ved godt, hvad en bombe er.
Hvad skal jeg med den? Jeg er professionel.
Jeg kan røve en bank med en sodavandsflaske.
Jeg siger ikke, du skal sprænge den, men vis dem den.
Så kommer de i bukserne og giver dig alle de penge, du har brug for.
Okay.
Sørg for at aflevere den igen i et stykke.
Fingrene væk fra kontakten der, fordi…
Bang!
Kurre kan tage sig af den.
Ja.
I har gættet det, alle sammen. Det er et røveri.
Det er et røveri!
Det er en bombe.
En bombe!
Hvis I rører den, så eksploderer den.
-Bang. -Hvis I står i vejen, eksploderer den.
Hvis I fucker med os, så eksploderer den.
Fucker med os!
Alle pengene i poserne, tak.
Tjep, tjep.
Poserne.
I poserne.
Alle pengene i poserne. Tjep, tjep.
I poserne!
Hvis I fucker med os!
Bomben. Bang!
-Alle pengene i poserne. -Gør, som han siger. I poserne.
En særlig tak til dig.
I poserne.
Kom nu, danskersvin.
Kurre. Kom så.
Du skal ikke sige "Kurre".
Hvorfor strømpen? Ingen genkender dig. Du bliver aldrig berømt.
Tænk på dit image.
-Det gik fint, ikke? -Jo. Stille og roligt. Tog du bomben?
Hvad?
For helvede?
Værsgo. Ingen årsag.
-Masser af skejser. -Det er skidegodt for revolutionen.
-Ja, det er ret meget. -Der er masser af sedler.
Det er ikke nok til revolution.
-Ja, det synes jeg også. -Det er noget lort.
Hvor er min bombe?
Bomben?
Det er kurres skyld.
Ja… der skete jo noget…
-Den eksploderede. -Ja.
Jeg vil foretage et modtagerbetalt opkald til Stockholm.
Hvor utaknemmeligt.
Jeg kan da ikke gøre for, at banken ikke har penge i det her uland.
Tak.
-Maria, skat. Er alt i orden? -Undskyld, at vi stak af. Det var unfair.
-Hvor er I? -Clark havde brug for at komme væk.
Fængslet sugede livet ud af ham. Han ville ikke nå sit fulde potentiale.
Hejsa.
Hvor er… Hvor er Maria?
Jeg ved, at de fleste ser ham, som en uforbederlig forbryder, men…
Jeg ved, at han er så meget mere og et godt menneske.
Det er jeg.
Vi har noget, som ingen andre har. Vores kærlighed er grænseløs, mor.
Jeg har ikke en særlig type…
Skal man vælge?
Jeg elsker alle.
Han har en slags… kraft…
En aura.
Jamen dog.
Mor, jeg er nødt til at tro på ham.
Hvis ikke jeg gør det, hvem gør så?
Han skuffer mig ikke. Det har han lovet.
Du kender ham ikke.
Det her trænger jeg til.
Hvad fanden har I gang i?
Hej, Maria.
Bente masserede mig bare. Jeg var lidt stiv i musklerne.
Ja, især i en.
For fanden…
Maria, vent.
Vi kan fortsætte senere. Det vil jeg meget gerne.
Maria…
Maria, vent.
-Slip mig. -Hvad har du gang i?
Mig? Hvad fanden har du gang i?
-Det var massage. Hun er tudegrim. -Hold op, Clark. Det handler ikke om det.
Hvad fanden handler det så om?
Jeg ved ikke, hvad jeg har gang i.
Du siger, at vi er her for at skabe forbedringer, men det føles ikke sådan.
Alt skal ske på dine betingelser.
Og så har du gang i hende møgtøsen der.
Du sagde, at det ikke drejede sig…
Det drejer sig ikke om det.
Fint.
Du fatter det slet ikke.
Jeg har ofret alt for dig, Clark.
-For os. -Ja.
Hvis du fortsætter sådan her, så forlader jeg dig.
Det ender med, at alle forlader dig.
Der vil ikke være nogen tilbage. Er det sådan, du vil have det?
Nej, det vil jeg selvfølgelig ikke.
For fanden, Maria.
Undskyld.
Jeg elsker dig jo.
Jeg ved, at jeg er en galning…
At det hele af og til går ad helvede til med mig.
Men jeg prøver.
Og du…
Du er god.
Du er god for mig.
Du gør mig bedre.
Jeg vil være bedre. Bedre for dig.
Okay?
Fra nu af ved du, hvor du har mig.
Ikke flere løgne. Det lover jeg.
-Lover du det? -Ja, for fanden.
Jeg lover det.
Maria, se på mig. Det er os imod verden.
Du er lækker, når du er vred.
Davs, unger.
Godmorgen, sludrechatoller.
Hvor fanden har du været, Slarken?
-Jeg troede, strisserne havde taget dig. -Aldrig i livet.
Jeg bliver taget, når jeg vil. Det ved du da.
Noget oveni?
Damer?
Nej?
Hvorfor er I så sure?
Hvor er vores skide penge, din skid.
Hvilke penge?
Nej.
-Hvad? -Ja. Hvad?
Se, Kurre. Ingen strømpe.
-Verdenskendt i Danmark også. -Ja.
Det kan du ikke tro på. Tro ikke på alt, hvad der står i avisen.
Vrøvl.
Hvad er du for en revolutionær? Sådan redder vi ikke verden.
Du kan selv være "halvfjerds".
Hvordan kan nogen forstå, hvad hun sagde?
Nar. Jeg sagde jo, at jeg skulle bruge bomben til ambassaden.
-Rend mig, mand. -Rør mig ikke.
Nej.
Clarken! Clarken!
Clark!
Clarken, Clarken.
Clark!
Clark.
Jeg sagde, du ikke skulle røre mig.
Han har ødelagt revolutionen.
-Er det sandt, Clark? -Selvfølgelig ikke.
Jeg troede, det var en fristad uden strissere.
Slarken, så smutter vi. Kom nu.
Okay, Maria. Kom så.
Maria?
Vi skal af sted.
Skat, kom så. Nu smutter vi. Strisserne er på vej.
Maria…
For helvede.
Pis.
Flyt dig.
Kurre! Har du skejserne?
-Så skrider vi. -Vi tager den.
Okay.
Kom så, Kurre. Skynd dig.
-Den er ikke låst. -Det er sjovere sådan.
Jeg er uskyldig.
Til Sherwoodskoven!
Fandens.
Lad mig være i fred, for fanden.
Jeg er uskyldig. Rend mig, Clark.
Flyt jer, danskersvin.
Clark. Kys mig i røven.
-Hvad laver du? Kør. -Der er jo rødt.
Kør.
Hvad fanden?
Hej.
Fart på, dame.
-Sure kælling… -Så er der ballade.
Hvad fanden?…
Det er Bente.
Jeg var jo pisseligeglad med politik. Det vidste jeg jo.
Hun er sur.
Jeg har ikke tid til at redde verden.
Jeg havde jo mit eget at se til.
Hvordan kan en skide revolution være vigtigere end en selv?
Men det var hårdt at efterlade Maria.
Sådan havde jeg aldrig følt før.
Jeg troede, at det skulle være os med børn, familie og sådan noget.
Indtil jeg og omstændighederne ødelagde det hele.
Det var mig, der forlod hende. Nej, hun forlod ikke mig. Fandens.
Nej. Jeg har aldrig været god til at tage afsked.
Nu vi taler om afsked…
Mor. Nej!
Da jeg var 12 år, blev mor tvangsindlagt på galeanstalten.
Nej. Slip hende.
Nej!
Clark.
Slip.
Clark.
Ingen syntes, at jeg skulle vide, hvad der blev af mor.
De tog hende bare med.
Kom nu, mormor.
Kurre, lad strisserne køre først.
And the beat goes on…
Men hvem tager sig af det?
Flyt jer, danskersvin.
-Clarken. -Skål.
ØSTRIG
Det er livet.
Livet er skønt.
FRANKRIG
Det var sateme skønt at komme væk fra hippierne.
Skål.
Nu var det tid til lidt luksus og afslapning.
Jeg havde fortjent det.
Det er frihed.
-Det bliver sgu ikke bedre. -Nej.
-Jeres østers. -Jeg tog fejl…
-Hun er da ret lækker. -Ja, på en måde.
-Hvad fanden er det? -Det er en østers.
-Skal man æde dem? -Ja.
Havets fisse.
Lækkert, og de gør dig liderlig.
Jamen så…
Skal de være så hårde?
Nej. Pis på dem. Jeg tager sådan en.
Sådan. Det ser bekendt ud.
Tjener. Mere champagne.
-Hun er lækker. -Slarken.
-Champagne, hr. -Hej, skat. Muchas gracias.
-Du er så sød. -Clark, du ved…
-Og til dig… -Det der med Maria…
Jeg forstår godt, hvis det føles… Hvad fanden kalder man det…?
Jeg skaffer en båd.
Hvad?
Jeg skaffer en båd.
Ja, det er fint. Men du skal bare vide…
En sejlbåd.
Den ultimative frihed.
-Ude på de syv have. -Okay.
Må man udbringe en skål for kaptajnen?
-Det må du. -Skål for kaptajn Clark.
Alle mand på dæk.
Hele livet havde jeg drømt om at sejle på de store have.
Nu skulle drømmen opfyldes.
Kurre, hvad synes du om denne lille perle?
-Jeg kan lide den. -Så tager vi den.
Jeg har altid hørt til sejlerfolket.
-Av. -Kaptajn.
Først skal man døbe sin båd.
Hermed døber jeg dig…
Perlen.
Af sted.
Frihed.
Det er fandeme skønt.
-Skib O'boy, kaptajn Clark. -Skib O'boy.
Kan jeg friste med en rom og cola?
Ja, det kan du. Skål.
-Skål. -Din gamle søulk.
Det trængte jeg fandeme til.
Jeg er helt med dig.
Men…
-Har du prøvet det her før? -Hvad?
At sejle, mener jeg. Ud på de store have og tilbage til land.
Jeg er jo et naturtalent.
Man skal bare være ét med naturen.
Viden kommer…
…derfra.
Så lægger jeg mig sådan her…
Med vinden. Denne vej.
Hvor svært kan det være?
Ja, ja.
-Du kan fandeme det hele. -Så nemt er det.
-Hvad så, hvis vi vil denne vej? -Hvad skal vi der? Vi kommer jo derfra.
Vinden blæser os i den retning.
-Pas på. -For fanden…
-Hvad fanden var det? -Bommen. Den gør, som den vil.
Man ved fandeme aldrig, hvornår den gør sådan.
Det er bådens pik. Den skal man ikke stole på.
Okay.
Nu skal vi have det sjovt.
-Kurre, jeg fisker. -Kaptajn Haddock!
Slarken, tjek lige pikken.
-Kan jeg stole på dig? -Du kan altid stole på mig, Kurre.
BENZIN
-Gratis er bedst. -Klar?
Klar!
Nemlig.
Vi skal have fat i nogle tøser.
Nej.
-Pengene først. -Selvfølgelig.
Men vi har meget ravioli nedenunder.
EFTERLYST
CLARK SER FREMAD
VIN, KVINDER OG SANG
Giv ikke slip.
Så går det løs igen.
Det er livet.
Det bedste ved at være til søs er, at ingen bestemmer over en.
Som kaptajn på egen skude kan man leve efter sine egne regler.
-Sådan. -Med lukkede øjne.
Middelhavet var for lille til mig. En skide andedam.
Jeg ville ud på oceanerne.
Atlanten.
Det er livet.
TRE MÅNEDER SENERE ET STED UDE PÅ ATLANTERHAVET
Til søs, til søs
Davs, piger. Kaptajn Kurre er på de syv have.
Kors i røven!
Slark.
For helvede…
-Slarken! -Hvad?
Vi har et problem.
Det trækker op. Det er bedre, hvis du tager roret.
Jeg kommer.
Kaptajn Kurre kan ikke lide det her…
-Slarken, det blæser jo op. -Jeg tørrer røv.
For fanden…
-Slarken! -Jeg kommer!
Tag kortet med.
-Hvor er det? -Det ligger…
Folk taler om naturens kræfter og alt sådan noget skidt…
Det haster. Det blæser op til stiv kuling her…
Hvor stort og farligt havet er…
Skidt med kortet.
Hvor lille man føler sig…
For mig var det modsat. Jeg får energi og føler mig stærk.
Det er fandeme en storm.
Jeg føler mig fandeme fri.
Jeg er fandeme Clark Olofsson!
Clark!
Naturen kan slikke min pik.
Intet uvejr kan stoppe mig.
Clark!
For fanden.
Okay… Vil du slås?
Jeg vil slås!
Jeg er så klar på at slås.
Skide møghav.
Clark, vi dør.
Kom så.
Her er jeg.
Kød og blod.
Kom og tag mig, hvis du tør.
-Clark! -Ikke nu, Kurre!
Clark, vi dør.
Jeg vil ikke dø.
Ikke nu, Kurre.
-Bare bliv der. -Okay.
-Det skal nok gå. -Jeg bliver her.
Jeg vil ikke dø.
Så gør vi det her.
Jeg kan blive ved hele natten.
Hammarby…
For helvede!
Av!
Jeg elsker dig, Clark.
Jeg har fundet mig i lort hele livet.
Jeg er blevet forladt mange gange.
Det her betyder intet…
…for mig!
Clark, nej!
For helvede!
Okay.
Maria!
Her er jeg.
Ved du, hvem du lægger dig ud med?
Ved du, hvem jeg er?
Clark!
Mor.
Jeg er rede.
Slarken?
Slarken.
Slarken…
Slarken.
For helvede, hvor er verden ond.
Verden er ond.
Hvem som helst, men ikke Slarken. Tag mig i stedet.
Hvad tuder du for, Kurre?
Slarken!
-Kurre, hent mig en rom og cola. -Det kan du tro, kaptajn.
Lige med det vons.
Hold kæft, hvor du skræmte mig.
-Slarken, se. -Hvad?
Land i sigte!
Ja.
Jeg sagde jo, at jeg kunne sejle.
-Ja, det gjorde du. -Ja.
Skidenemt.
Ja…
Jeg var færdig med livet til søs.
Naturen og havet er helvedes overvurderet.
Bacardi og cola.
-Ostende! -Hvad? Ost?
Jeg higede efter at arbejde lidt igen.
Eller arbejde og arbejde. I er vist med.
Det hedder stedet sgu. Vi er i Belgien.
Jeg ville videre, men jeg måtte snakke lidt med Kurre først.
Hvor fedt.
Belgien…
Clark og Kurre på nye eventyr.
-Hvad skal vi nu, kaptajn? -Vi skal snakke om noget.
Ja.
Nu er vores rejse slut.
Hvad?
Du har været en skidegod matros.
Jeg har noget at ordne, og jeg skal gøre det selv.
Men du?
Perlen er din.
Jeg ved intet om både.
Jeg troede, at vi var et hold, Slarken.
Du kan være mine øjne og ører.
Men på afstand.
Du ved…
Skal du møde en anden her i Belgien?
En belgier.
Er der noget i vejen med mig? Jeg kan ændre mig, hvis det er?
Hører du ikke, hvad jeg siger?
Jeg har ikke brug for dig mere.
Er du med?
Det er slut med Clark og Kurre?
Vi ses snart.
-Slarken… -Vi høres ved.
-Jeg mente det ikke. Undskyld. -Perlen er din.
-Slarken, kom nu. -Rend mig.
Undskyld, Slarken.
-Farvel. -O'boy…
Som sagt var det tid at komme videre.
Bon voyage. Toget til Bruxelles fra perron 3…
Billetter.
Pis.
Billetter.
Godaften.
-Rejser du alene? -Ja.
Godt. Godnat, frøken.
Tak.
Tak for hvad?
For ikke at fortælle konduktøren, at jeg gemte mig derinde.
Jeg vidste slet ikke, at du var der.
Hvad hedder du?
Marijke.
Hvad hedder du?
Clark.
Som Clark Gable?
Ja.
Nemlig.
Som Clark Gable.
Jeg er på vej til Bruxelles.
Ja, også mig. Jeg bor der. Bor du der også?
Ja.
Nej, nej. Jeg bor ikke rigtig nogen steder.
Jeg er en fri sjæl.
Jeg er lige vendt hjem fra en lang rejse til søs.
Okay.
Helt fra Middel…
…havet og hertil.
På en lille båd. Tre måneder.
Det har været meget…
…ensomt.
Tre måneder er lang tid.
Ja.
Hvad har du så savnet mest?
Vil du virkelig gerne vide det?
Ja.
Måske kan jeg vise dig det.
Ja.
-Ja. -Ja?
Pis.
Se der. Hvem er nu de mennesker?
Hej.
Den øverste køje er min.
Tænk sig at holde en nat ud sådan.
Vi fortsætter senere.
Kan I så holde op med at larme deroppe?
Næsten færdig.
Sådan mødtes jeg og Marijke. Fra det øjeblik var vi altid sammen.
Vi kunne ikke være væk fra hinanden.
Vi ville være sammen for altid og have alt.
Familie, villa, Volvo og vovse.
For alvor denne gang.
Sikke et smukt hus.
TIL SALG
Hvis min kvinde vil have huset, så giver jeg hende det.
Vi har ikke råd til det.
Hvad er der?
Det er bare…
Jeg vil give dig det her.
Og…
Jeg vil gerne give dig alt det…
…du vil have.
Jeg kan skaffe pengene
til huset, men det…
Clark Olofsson.
Jeg elsker dig.
Vi finder en løsning.
Bare rolig.
-Okay. -Okay.
Livet med Marijke var sgu ikke gratis.
Jeg var tvunget til at skaffe knaster til familiekassen.
Så jeg gik på arbejde igen.
HVOR ER CLARK OLOFSSON?
Her er jeg. Forbandede idioter.
Altså, det er jo nye tider.
Fire hundrede tusind. Det er mange penge.
Hejsa.
-Undskyld mig. -Det er helt i orden.
Jeg tror, at den herre er gået forkert. Gå til kassen…
-Olofsson er navnet! -Ja?
Mig en fornøjelse, men…
Hvem af jer to idioter bestemmer her?
Hvad bilder du dig ind at brase ind? Vi har et vigtigt møde her.
Du må have os undskyldt. Vi er ret optagede her…
For helvede. Han har et gevær.
Nu kommer russerne. Jeg sagde det jo. For helvede.
I snakker sgu for meget. Hør nu her.
Mit navn er Clark Olofsson, og jeg er bankrøver.
I har sikkert hørt om mig.
Landet ligger således.
Jeg har brug for lidt startkapital til en forretningsidé.
Så i dag ville jeg aflægge jeres bank en visit.
Se det som en ære.
Nej. Det her går ikke.
Det er frygteligt.
-Men… -Det stikker i armen.
Vi skal ringe efter en ambulance.
Pis nu på ham. Nu gør du sådan her.
Tag telefonrøret på dit fine mahogniskrivebord.
Ring til den søde bankassistent nedenunder.
Sig, at du vil have en million kroner i gamle sedler.
-Det gør ondt her… -Hold kæft, når jeg taler.
…gamle sedler i en taske, der skal bringes op til dit fine kontor.
-Det stikker i armen. -Ti minutter, så skyder jeg jer.
Det føles underligt. Jeg skal på toilettet.
-Undskyld. -Eller dig i hvert fald…
Tyksakken holder ikke så længe.
-Jeg havde mæslinger i november… -Kom nu i gang.
-Birgitta! -Direktør Enhagen?
Kunne du komme op til mig med en million kroner…
Måske en aspirin?
-…i en taske. -Nej, der er noget…
Jeg forstår ikke helt…
Hils Birgitta fra mig.
Det er Clark Olofsson. Jeg skulle hilse.
-En million? -Du godeste…
Sig til hr. Olofsson, at jeg ikke ved, om jeg har så meget i kontanter.
Birgitta ved ikke, om vi har så meget i kontanter.
Hov.
-Det var ikke så godt. -Hallo…
Hallo…
Du kan gå over til min bank, hvis du vil have flere penge.
Ja, det er lige ovre på den anden side af gaden.
Det lyder som en alletiders plan.
-Sådan, tyksak. -Du godeste…
-Sådan gør vi. -Ja, det…
Hørte du det?
Du har ti minutter, inden han skyder os.
Ja.
-Hun løber derover nu. -Må jeg få en whisky?
Jeg vidste sgu godt, at banken ville yde sådan en fin service.
De var meget imødekommende.
Præcis som det skal være, når man er i banken.
Martinsson?
Den tager jeg.
Ja… Mange tak.
Mine herrer…
Tak for jeres fine service og venlighed.
Tak.
Halvdelen havde været nok.
Frøken Birgitta.
Hr. Olofsson.
Martinsson!
…ventet så længe på lige denne dag
Det er skønt, at den endelig er kommet
Ventet så længe på lige denne dag
Det er fedt, for den er kommet
Jeg kan se kvindernes skridt
Ja, det kan jeg.
Jeg har ventet så længe på lige denne dag
Det er skønt, at den endelig er kommet
Nu havde jeg fået løn for sliddet. Skejser, kærlighed og frihed.
Nu manglede jeg kun noget svensk mad.
Kartoffelpandekage.
Ja.
Jeg var pissesulten.
Strissersvin…
Kan du se, hvem det er?
Hvem?
Clark Olofsson. Bankrøveren.
-De nævnte ham jo lige i radioen. -Jeg ved da, hvem han er, men…
-Nej. -Jo.
-Nej… -Jo.
Til bord 13.
Han røvede en bank i Göteborg i morges. Han slap væk med en million.
Så giver han måske gode drikkepenge.
Værsgo.
-Fint. -Håber, kartoffelpandekagerne smager…
Hr. Olofsson?
Mange tak.
-Det er ham. -Fandens.
Hvad skal vi gøre?
Vi vækker naboerne.
Trosa Politi.
Clark Olofsson!
Det var satans… Larsson.
-Vi kan ikke bare brase ind. -Nej.
-Lad os se efter. -Måske er det ikke ham.
Jeg… Jeg ser efter.
Ja. Det er godt.
Det er jo ham.
-Han sidder derinde. -Nej…
Se selv efter.
-Det er ikke ham. -Jo.
Vi dropper det og går ind igen.
Det kan vi ikke. Det er sgu da Clark Olofsson, som sidder derinde.
Hvad skal vi så gøre?
Jamen altså, vi…
Vi må…
Vi ringer til Stockholm.
Det er stort.
Tommy Lindström. Særlig kriminalitet.
Undskyld, hvad sagde du?
Ja. Jeg kommer.
Jeg tager til Trosa. Det er Clark, for helvede.
-Benke. Kom så. -Okay.
Han er i Trosa, for helvede.
Hvad fanden, Tommy?
Kør!
-Kør. -Jeg prøver jo…
Kør!
-Hvor er han? -Derinde.
Det er I sikre på?
-Ja. -Helt hundred.
Hvorfor har I ikke pågrebet ham?
Altså…
Hvad?
Fordi det er Clark Olofsson.
Ja.
-Forbandede fæhoveder. -Hvad fanden?
-Han kan ikke mene, at vi… -Aner det ikke.
Det er til højre. Det vidste du.
-Vi ringede jo… -Vi holder vagt her.
Yes!
Clark.
Timmy!
Tommy.
Nemlig.
Vi går nu, skat.
Glem ikke jakken.
Du har haft travlt i dag.
Jo, jo.
Hvor er pengene?
Hvilke penge?
En million kroner.
Udbyttet fra Göteborg.
Hvor har du gemt dem?
Tommy, Tommy, Tommy…
Jeg kan godt lide dig.
Men du har ingen fantasi.
Slet ingen.
Alt kan kun være på én kedelig måde for dig.
Ikke?
Jeg kan slet ikke forstille mig, hvad der sker i hovedet på dig.
Der må være en skide…
En skide…?
Ja.
Skål.
Godt gået, Tommy.
Nu var det tid at tage tilbage til hotellet og hvile lidt ud.
Man er nødt til at tage tilbage, så man kan flygte igen.
Man bliver aldrig rigtig fri, hvis man ikke sidder inde af og til. I fatter det.
Jeg kan anbefale kartoffelpandekagen.
CLARK OLOFSSON ANHOLDT
De fandt 200.000 i tasken.
Hvor resten er blevet af? Det finder Tommy aldrig ud af.
For helvede.
Se her.
Det skader ikke med en pensionsordning.
Man ved jo aldrig, hvad der kan ske.
Retten finder tiltalte skyldig og…
Han idømmes…
…fire års fængsel.
Jeg fik fire år for røveriet i Göteborg.
Plus de to år, jeg havde tilbage, da jeg smuttede sidst.
De sendte mig til det lukkede fængsel i Kumla.
Det strengeste fængsel i Sverige.
Jeg fik suiten. Skønt.
Endelig hjemme igen.
Ro og fred.
Meget tid til mig selv og til at planlægge fremtiden.
Det havde jeg sgu fortjent.
Olofsson.
Op med dig. Du har besøg.
Davs, Bosse. Hvordan går det med fruen?
-Får du kneppet noget? -Nej.
-Ikke? -Ikke endnu.
Bare kør på.
Hej.
Davs.
Jeg vidste ikke, at du var… Hvad laver du her?
Jeg skal tale med dig. Sæt dig.
Jeg troede, Marijke var noget særligt…
Ja.
Men hun var vel som alle de andre.
Så snart det blev vanskeligt, kunne de ikke holde mig ud.
Jeg vidste, hvorfor hun var kommet.
Det her er svært.
Hvis du ville gøre det forbi, kunne du bare have ringet.
Dumt.
Clark, lad os lave en aftale.
Du kan komme og gå, som det passer dig.
Gøre, som du vil, men på én betingelse.
Uanset hvad du gør for at forsørge os,
så tager du det aldrig med hjem.
Okay?
Selvfølgelig. Ja.
To ting til.
Ét. Vil du gifte dig med mig?
Og…
To. Jeg er gravid.
Selvfølgelig vil jeg det.
Det er fantastisk!
Jeg elsker børn. Jeg har to.
Hun var fandeme helt perfekt.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig.
Jeg kunne være mig selv. Slut med rollespillet.
Jeg havde aldrig mødt en som hende.
Hun var mit livs nye, store kærlighed.
BASERET PÅ "VAFAN VAR DET SOM HÄNDE?" I-III AF CLARK OLOFSSON
CLARK ROCKER
KARTOFFELPANDEPAGE: 2 DL MEL, 4 DL MÆLK, 2 ÆG
1/2 TSK. SALT, 900 G KARTOFLER, 2 SPSK. SMØR
Tekster af: Kim Widt Nielsen