СЕРІАЛ NETFLIX
«НІКОЛИ НЕ ПРАЦЮВАВ. МЕНІ НЕМА КОЛИ. ІНАКШЕ ВСІ РОЗВАГИ ПРОПУСТИШ».
КЛАРК ОЛОФССОН
ЗАСНОВАНО НА ПРАВДІ ТА БРЕХНІ
Норрчепінг… Задниця Швеції.
І тюрма — справжня діра.
Відсидка дає шанс обдумати свої злочини та гріхи,
засвоїти урок, покаятися й стати краще.
Так вважає влада.
Та насправді, сидячи тут, ти весь час думаєш лише про одне.
Внутрішній бік…
…твого стегна
Точно, про піхву.
Усе наше життя крутиться навколо неї.
Нема нічого кращого за піхви.
Дівчата мають пишатися, що в них є піхви.
Піхва — якщо коротко казати…
Це, власне, сутність життя.
Пілотка, вульва, киця,
дірка, отвір, пухнастик…
Так, у цього органу багато імен.
У світі стільки ж різних піхов, скільки жінок.
Волохаті, голені, з пушком,
круглі, пласкі, світлі й темні,
гладенькі, тугі, великі.
Я люблю й поважаю всі види.
Найгарніша була в Єви…
Чи в Гунніли…
Хоча ні, напевно, в Брітти була найкраща піхва…
Та ні, що я кажу, ідіот? Звісно, в Марії…
Королева піхов.
Чорт, охоронець вирячився.
Та це Борьє. Не звертай уваги.
Кларку!
Треба поговорити про мою маму.
А що таке?
Вона ставить п’єсу в театрі «Палісад».
Називається «Діти кульбабок».
Вона хоче, щоб ти в ній зіграв.
Каже, що зі своїм досвідом ти ідеально підходиш на роль.
Природно.
Будь ласка.
Так, це… непогана ідея.
Так.
Він пішов.
Тож тепер я ще й актор. А що в цьому складного?
Ворог не здасться без бою!
Ось і вона, мати Марії — хіпі.
Вона переконала комісію: участь у виставі
піде на користь моєму перевихованню.
…революція —
це бунт, акт насилля,
у ході якого один клас скидає інший.
ЗА ВИЗВОЛЬНІ РУХИ!
Нісенітниці…
Та мене відпускали на репетиції,
й це був шикарний шанс, якщо ви розумієте, про що я.
Я революціонерка!
Її мати, чистий кошмар зі старечими вусами,
сипала цитатами з Леніна.
Маоїст!
США ВБИВАЄ У В’ЄТНАМІ
Кларку?
Грати було легше, ніж я думав.
Так, ходи сюди.
Я ж бо займався цим усе життя.
Та я не терплю, коли мені вказують, а надто якась нахабна сука.
Кажи свою репліку!
Злочин — революція.
-Трясця матері, Кларку! -Так, добре…
Не забувай, що представляєш світовий імперіалізм.
Ти звертаєшся до всієї планети.
Тож кажи голосніше.
Щоб твої чересла почули!
З роту в неї тхнуло риб’ячим мусом.
-Зрозумів? -Так.
У тебе є сила!
Спирайся на пах.
І…
Злочин — революція.
Добре! Просто блискуче!
Браво. Дуже потужно!
Браво! Так…
Зробимо перерву.
-Гаразд. -Так…
На прем’єрі був аншлаг. Люди рвалися побачити мене на сцені.
-Не запізнимося? -Ні.
Я не любитель театру.
Але настав час йти.
Припини. Це твій дебют, ти зірка.
Ти чудово граєш!
Так, я знаю…
Це просто страх сцени.
Ні…
Хіба ти не хочеш змінити все по-справжньому?
Замість того, щоб стояти на сцені й щось вдавати?
Ми маємо вийти на вулиці, Маріє,
й розпочати справжню революцію!
На вулиці? Ти сидиш у тюрмі.
Теоретично так…
Я хочу не вдавати, а діяти!
Завдяки тобі.
Ти відкрила мені очі й душу.
Давай краще втечемо й почнемо змінювати світ по-справжньому.
Що, зараз?
Авжеж! Доки мене не замкнули знову.
-Сьогодні! -Але… п’єса… Що скаже мама?
Маріє, я знаю, як це важко…
Та революцію не почнеш, якщо слухатимешся матусі.
Треба ризикнути всім!
Гаразд… Ти та я проти всього світу.
-Добре. -Добре?
Ура!
Уперед, люба!
Ура!
Свобода!
Я люблю свободу!
Куди він провалився? Кларку!
А Марія? Де всі?
-Де Марія? -Здається, вони пішли…
То зроби що-небудь!
Хай живе революція!
Щоб ти здох, Кларку Олофссон!
Добридень, Даніє!
ШВЕЦІЯ СТОКГОЛЬМ
КЛАС ПРОТИ КЛАСУ КОМУНІСТИЧНА ПАРТІЯ
ДАНІЯ КОПЕНГАГЕН
Втеча з тюрми — невід’ємне право людини.
Кларку, що далі?
Більше того, моральний обов’язок…
-Що ще? -Розслабся, люба.
Просто довірся мені.
У нас є моя стипендія…
Має вистачити, якщо не шикувати.
Звісно. Це чудово.
Лис Курре!
Пам’ятаєте такого?
Це той, з бридким щуром. Із Бенганом.
-Привіт, Сларкене! -Чорт, візок!
-Як справи? -Чудово!
-Маріє, це Курре. -Дуже приємно, Курре.
-Він нам допоможе. -Іще б пак.
-Він тобі сподобається. -Сідайте.
-Добре. -Поїхали!
Дуже радий бачити! У Шервудський ліс!
КОПЕНГАГЕН
ПОРНО-СУПЕРМАРКЕТ
КАНАВА — БАЛКОНИ — БУТІК
ХРИСТИЯНІЯ
Вільне місто Християнія.
Ані законів, ані копів.
Усюди бандити й наркотики.
І так, він справжній.
Ні, зрозумійте мене вірно. Я ненавиджу чортову Данію.
Але… й дурень може знайти золото!
Ось ми й на місці.
Вітаємо у вашому новому домі.
-Що це? -Рай чекає.
Якого…
Піднімайтеся…
-Чим це тхне? -Сечею й тому подібним.
Як справи, Курре?
-Привіт. -Стули пельку.
-Обережно, Кларку. Ти втікач. -Не хвилюйся так. Ходімо.
Курре!
Ми маємо заявити про свою позицію!
Озброєний опір у Копенгагені,
щось, що приверне увагу.
«Фракції Червоної армії» потрібні гроші для філіалу в Файзабаді.
Як щодо курдських товаришів? Так не піде.
-Якого дідька? -Вони весь час так…
Чорт!
Ти хто взагалі такий?
Від тебе тхне ЦРУ. Ти коп?
Не чіпай мене, бовдуре!
Ніхто не може торкатися Кларка Олофссона, вкурив?
Якого дідька?
-Він сказав «Кларк Олофссон»? -Наче так.
-Грабіжник банків? -Так.
-Якого дідька? -Усе вірно.
Але ж, Кларку, жодного насилля.
Вибач Лафайєтта. Він такий через те, що його змушували робити у В’єтнамі.
Чортові виродки.
-Тому він козел? -У нас тут усе мирно й дружньо.
Тебе просто треба обійняти.
Супер.
Вітаю в Християнії. Я Бенте.
Стоп, це грабіжник?
Він приїхав рятувати революцію!
Нам потрібні гроші, а Кларк може пограбувати банк заради революції!
-Блискуча ідея! -Кларк Олофссон, наш рятівник.
Чудово.
Харе Крішна.
Кларку, друже.
Ти герой!
Це точно.
Кларк Олофссон.
Супер.
Виявляється, політика не важча за акторство.
Не встиг я увійти в двері, як став датським Че Геварою,
якому наркомани й селяни доручили
звільнити «Данске Банк» від грошей.
-Тут є їжа? -Так, авжеж!
Гуляємо!
Мені це не подобається, Кларку.
Що тобі не подобається?
Вони просили мене допомогти…
Ми ж про це говорили. Революція.
Справжня.
Ходи сюди!
Давай!
Слухай…
Грабувати банк?
-Ти більше цим не займаєшся. -Так… Ні…
Ні, та це інша справа.
Це політика!
Це інше.
Ну давай.
Ось так.
Якого дідька! Наче це мені потрібно!
Я роблю це для них.
Їм потрібні гроші на боротьбу з канібалізмом.
-Капіталізмом. -А я що сказав?
Ну…
Певно, заради спільної справи…
Заради спільної справи.
-Та пообіцяй бути обережним. -Авжеж.
Давай закінчимо.
Ось так. Обережніше тут, брате.
Так. Ти той, слухай… Ми якось погано почали.
Я просто не знав, хто ти такий.
Тепер знаю, і в мене для тебе дещо є.
Показуй.
Хотів використати це для посольства США, та можеш поки що взяти.
Трясця матері!
Це бомба.
Я знаю, що таке бомба.
Нащо вона мені? Я профі.
-Я можу пограбувати банк з пляшкою коли. -Добре.
Я не пропоную їх підривати. Просто покажи їм бомбу.
Вони всеруться й віддадуть усі гроші.
Коротше… Головне — принеси її назад у первісному стані.
І не чіпай перемикач, інакше…
Бум!
Курре про це подбає.
Так.
Ви вірно вгадали! Це пограбування!
Це пограбування!
А ось це бомба!
Бомба!
Якщо торкнетесь її, вона вибухне!
-Бум! -Заважатимете — вона вибухне!
Жартуватимете з нами — вона вибухне!
Жартувати!
Гроші в пакети, будь ласка.
І швидше!
Люди, пакети!
В пакети!
Гроші в пакети! Хутко!
В пакети!
І без жартів!
Бомба! Бум!
-Усі гроші в пакети! -Робіть, що він каже! В пакети!
Вам окрема подяка.
В пакети!
Ворушися, потворо датська.
Курре, ходімо.
Не згадуй моє ім’я.
То були шведи.
То був Кларк Олофссон.
Нащо панчоха? Вони тебе не побачать. Ти ніколи не станеш знаменитим.
Подумай про свій імідж.
-Непогано пройшло, га? -Так, чудово. Бомба в тебе?
Чорт дери!
ПОЛІЦІЯ
Прошу. Не дякуйте. Нема за що.
-Купа грошей. -Чудова новина для революції.
Це все?
-Так, непоганий улов. -Купа бабосів.
Але на революцію не вистачить!
Палестинці розчаруються.
Скільки є. Треба подякувати.
Згоден.
Що за фігня!
А де моя бомба?
Бомба?
Курре облажався.
Коротше… Дещо сталося…
-Вона вибухнула. -Так.
ТЕЛЕФОН
Оператор. Чим можу допомогти?
Дзвінок за рахунок абонента в Стокгольм, будь ласка.
Невдячні скоти.
Я не винен, що в цій дупі в банках немає грошей.
Дякую.
-Маріє, люба! Як ти? -Вибач, що втекла.
-Де ти? -Кларку довелося поїхати.
Тюрма висмоктувала з нього життя. Там він не реалізує свій потенціал.
Привіт…
Де… Де Марія?
Не тут.
Тут лише ми.
Я знаю, багато хто вважає, що він не виправиться, але…
Я точно знаю, що він здатний на більше, й що він хороша людина.
Я трохи здивована, Кларку.
Думала, Марія — не твій типаж.
Думала, ти любиш гарних жінок.
Люблю.
У нас особливі стосунки. Наша любов безкінечна, мамо.
У мене немає певних уподобань.
Хіба обов’язково обирати?
Я всіх люблю.
У ньому є ця… сила…
…аура.
Дивись…
Мамо, я маю в нього вірити.
Якщо не я, то хто ж?
Він мене не підведе, він обіцяв!
Ти його не знаєш!
Як мені це було потрібно!
Ти що тут робиш?
Гей, Маріє!
Бенте просто робила мені масаж. У мене заніміли члени.
Особливо один.
Так, особливо один.
Гей…
Маріє, зачекай!
Ми потім продовжимо. Із задоволенням.
Маріє…
Маріє, зачекай!
-Пусти! -Що ти робиш?
Що я роблю? А ти що робиш?
-Це просто масаж! Вона ж страшна! -Припини, Кларку!
Не в тім річ!
Тоді в чім річ?
Я не знаю, що я тут роблю.
Ти кажеш, ти тут заради добра й революції, та щось несхоже!
Завжди все має бути по-твоєму.
-А тепер ще лапаєш цю! -Ти сказала, річ не в…
Річ не в тім!
Добре.
Ти навіть не уявляєш.
Я заради тебе все покинула, Кларку.
-Заради нас. -Так…
Та якщо так триватиме, я тебе покину!
Скоро всі тебе покинуть.
Залишишся сам. Ти цього хочеш?
Ні, ні. Авжеж, не хочу.
Чорт, Маріє…
Вибач.
Я… Я кохаю тебе.
Я знаю, що я не подарунок,
що через мене все весь час йде не як годиться,
але я стараюся.
А ти…
Ти молодець.
Ти для мене так багато робиш.
З тобою я стаю кращим.
Я хочу бути кращим… для тебе.
Розумієш?
Можеш тепер мені довіряти.
Більше жодної брехні.
-Обіцяєш? -Авжеж.
Обіцяю.
Маріє. Подивись на мене. Ми з тобою вдвох проти цілого світу.
Ти така гарна, коли сердишся.
ЛЯЛЬКОВИЙ ТЕАТР
ВИБУХ БОМБИ В БАНКУ. ВИКРАДЕНО 100,000.
Привіт!
Як справи?
Доброго ранку, наркоші!
Де ти вештався, Сларкене?
-Я думав, тебе схопили. -Ще не вистачало.
Мене ловлять, лише якщо я сам хочу, ти ж знаєш.
Долити?
Пані?
Добре.
Чого ви всі не в гуморі?
Де наші срані гроші, засранцю?
Які гроші?
Ти сховав від нас гроші?
Ні.
-Що? -Так, що?
Як це так?
Як ти це поясниш?
Бачиш, Курре? Жодної панчохи.
-Тепер я знаменитий і в Данії. -Так.
Це брехня. Не вірте нічому, що пишуть у газетах.
Це закиди.
Який з тебе революціонер? Ми не так рятуємо світ.
Скажи правду. Де гроші?
Не вистачає 87449 крон. І halvfjerds ører.
Ти кого назвала halvfjerds?
Хтось зрозумів, що вона зараз сказала?
Бовдуре, я ж тобі сказав, що бомба мені потрібна для посольства.
-Пішов ти! -Не чіпай мене!
Ні, ні, ні!
Кларкене!
Кларку!
Сларкене!
Кларку!
-Заспокойся. -Я просив мене не чіпати!
Твій дружок викрав наші гроші.
І підірвав банк.
Він насрав на революцію!
-Це правда, Кларку? -Звісно, ні.
Вони йдуть!
Поліція!
У мене бомба!
Я думав, це вільне місто й копів сюди не пускають!
Ти підірвав сраний банк!
Сларкене, валимо звідси. Кларку!
Годі, Маріє. Ходімо.
Маріє?
Треба валити.
Люба, ходімо! Копи вже тут.
Маріє…
Поліція!
-Трясця матері. -Це Кларк!
Поліція!
Чорт!
Де Кларк Олофссон?
Вас заарештовано.
З дороги!
Де чортів Кларк Олофссон?
Що ти робиш?
Курре! Гроші в тебе?
-Тікаймо! -Туди.
Так…
Давай, Курре! Швидше!
-Не замкнуто. -Так цікавіше!
Я не винен!
У Шервудський ліс!
Я туди, а ви туди.
Чорт дери!
Дай мені спокій, трясця матері!
Я не винен! Здохни, Кларку!
З дороги, датські потвори!
Кларк — ідіот.
Кларку! Поцілуй мене в дупу!
Трясця матері, Кларку!
-Якого чорта? Їдь! -Червоне світло.
Їдь!
Якого дідька?
Гей!
Швидше, пані!
-Відьма… -Чорт, копи.
Трясця матері…
Це Бенте.
Йди до біса, Кларку.
На політику мені було насрати, це точно.
Яка вона зла.
Мені нема коли рятувати світ.
У мене власних справ вистачає.
Звідколи революція важливіша за мене?
Та кидати Марію було важко.
Зі мною такого ніколи не було.
Я дійсно вірив, що ми одружимося, народимо дітей.
Та все це зруйнував я та збіг обставин.
До речі, це я її покинув. Вона від мене не пішла. Чорт…
Ніколи не любив прощатися.
До речі, про прощання…
Мамо! Ні!
Коли мені було 12, мою маму забрали в дурку.
Ні! Відпустіть її!
Ні!
Кларку!
Відпусти!
Кларку!
Ніхто не подумав пояснити мені, що сталося з моєю мамою.
Її просто забрали в мене.
Давай, бабусю!
Курре, зачекай, доки копи поїдуть.
І музика звучить…
Та кого то гребе?
ДАНІЯ
НІМЕЧЧИНА
Вип’ємо!
АВСТРІЯ
Оце життя!
ІТАЛІЯ
Життя чудове.
ФРАНЦІЯ
ІСПАНІЯ
Як мене дістали ці хіпі.
Вип’ємо!
Відпочинок і розкіш.
Я мав на це право.
Це свобода.
-Чого ще можна бажати? -Нічого.
-Ваші устриці, панове. -Хоча…
-Вона нічого так. -Так, нічого.
-А це що за фігня? -Устриця.
-Їх що, їдять? -Авжеж.
Океанська піхва.
Дуже смачно. І збуджує.
У такому випадку…
Вони завжди такі тверді?
До біса. Я візьму це.
Так, це на вигляд знайоме.
Сеньйорито, шампанського!
-Яка ж красуня. -Сларкене…
-Шампанського, сер? -Привіт, люба. Дякую.
-Ти така мила. -Сларкене, знаєш…
- А для вас … -Ця історія з Марією…
Я розумію, що ти… як це…
Я купую яхту.
Так! Чудово! Та я хочу сказати…
Вітрильну яхту!
Безмежна свобода
всіх морів світу.
Добре.
То що, вип’ємо за капітана?
-Можна. -За капітана Кларка!
Свистати всіх нагору!
Я завжди мріяв плавати у відкритому морі.
Настав час здійснити мрію.
Курре, як тобі ця перлина?
-Я за. -Тоді беремо.
І мене не качає.
Мій капітане!
Спочатку треба охрестити човен.
Віднині нарікаю тебе
«Перлиною».
Пливи!
Свобода!
Чорт! Класно…
-Корабель «О боже!», капітане Кларк! -Корабель «О Боже!»
Чи можу я запропонувати вам ром-колу?
Можете. Вип’ємо!
-Вип’ємо! -Старий морський вовк.
Як тут круто.
Згоден.
Слухай…
-Ти ж уже це робив? -Що?
Ну, плавав у відкрите море й назад до берега…
Я самородок.
Головне — стати одним цілим з природою.
Вітер дме…
…з цього боку.
Треба поставити яхту ось так…
С підвітряного боку.
Дрібниці.
Я зроблю.
-Кларку, ти все вмієш. -Все дуже просто.
-А якщо ми захочемо туди? -Нащо? Ми звідти припливли.
Вітер нас несе в той бік.
-Бережися! -Чорт дери!
-Що це за фігня? -Це гік. Він живе власним життям.
-Іноді він так робить. -Ні…
Це те ж саме, що член. Йому не можна довіряти.
Зрозуміло.
А тепер розважимося.
РИМ
-Курре, я ловлю рибу! -Капітане Хеддок!
Сларкене, поглянь на мій член!
-Тобі можна довіряти? -Мені завжди можна довіряти, Курре.
БЕНЗИН
-Халява! -Готовий?
-Давай! -Ніс!
Ось так.
Треба зняти дівчат.
Та ну! Гей, на палубі!
-Стоп, гроші вперед. -Авжеж.
Але в нас унизу повно равіолі.
РОЗШУК
КЛАРК ЗНОВУ ЗА СВОЄ! ВИНО, ЖІНКИ, МУЗИКА
Не відпускай!
І от знову!
Оце життя!
Найкраще в плаванні те, що ніхто не вказує тобі, що робити.
Як капітан свого корабля, я можу жити за власними правилами.
-Супер! -Із заплющеними очима.
Середземне море — мілка калюжа.
Я хотів плавати океаном.
Атлантикою.
Оце життя!
МАДРИД ІСПАНІЯ
ЗА ТРИ МІСЯЦІ ПО ТОМУ ДЕСЬ В АТЛАНТИЦІ…
У море, в море
Привіт, дівчата. Я капітан Курре.
Трясця матері…
Сларку.
Трясця…
-Сларкене! -Що?
У нас проблеми.
Погода псується. Краще ти встань за штурвал.
Уже йду!
Капітану Курре це не подобається…
-Сларкене, вітер посилюється! -Витираю дупу!
Трясця матері…
-Сларку! -Йду!
Принеси мапу!
-Де вона? -Має бути…
Люди люблять говорити про силу природи й все таке…
Швидше, вітер посилюється…
…безмежне небезпечне море…
Забудь про мапу!
…яке показує тобі твоє місце.
Для мене все навпаки. Я стаю сильнішим, міцнішим.
Це справжній шторм!
Я почуваюся вільним.
Я Кларк Олофссон, чорт дери!
Кларку!
Нехай природа в мене відсмокче!
Сраний шторм мене не зупинить.
Кларку!
Чорт дери.
Так-так… Не готовий до бою?
Не готовий!
Геть не готовий!
Чортів морський гад!
Кларку, ми помремо!
Ну давай!
Я тут!
Власною персоною!
Ну давай, виходь!
-Кларку -Не зараз, Курре!
Кларку, ми помремо!
Я не хочу помирати!
Не зараз, Курре.
-Просто зачекай. -Добре.
-Усе гаразд. -Я чекаю!
Я не хочу помирати!
Ну давай!
Я всю ніч так можу!
«Хаммарбю»…
Трясця матері!
Я люблю тебе, Кларку!
Я все життя терпів різне лайно!
Мене багато разів кидали!
Це для мене
дрібниці!
Кларку, ні!
Трясця матері!
Чудово!
Маріє!
Я тут!
Ти знаєш, з ким зв’язалася?
Ти знаєш, хто я?
Кларку!
Мамо!
Я готовий!
Сларкене?
Сларкене!
Сларкене…
Сларкене.
Господи, як я ненавиджу цей світ.
Ненавиджу цей світ.
Тільки не Сларкен! Краще візьми мене!
Чого ти плачеш, Курре?
Сларкене!
-Курре, зроби мені колу з «Бакарді». -Є, капітане!
Одну хвилиночку!
Боже, як я злякався.
Сларкене, дивися!
Земля!
Точно.
Я ж казав.
Я вмію ходити морем.
-Казав. -Так.
Без проблем.
Так…
Морського життя мені вистачило.
Природу та океан часто переоцінюють.
Кола з «Бакарді».
-Остенде! -Кість?
Я замислився про роботу.
Під роботою я маю на увазі… Ви зрозуміли.
Це місце так називається.
Ми в Бельгії.
У мене були інші плани, й треба було сказати про це Курре.
Чорт, круто!
Бельгія…
Нові пригоди Кларка й Курре!
-Що далі, капітане? -Я маю тобі дещо сказати.
На цьому наша пригода закінчується.
Що?
Ти був чудовим членом екіпажу.
Мені треба дещо зробити, і я маю зробити це сам.
А, так!
«Перлина» твоя.
Але ж з мене гівняний моряк.
Я думав, ми команда, Сларкене.
Ти можеш бути моїми очима та вухами,
та здалеку.
Знаєш…
Ти що, в Бельгії зустрічаєшся з кимось іншим?
Із бельгійцем?
Річ у мені? Я можу змінитися, якщо хочеш…
Ти не зрозумів, Курре?
Ти мені більше не потрібен.
Вкурив?
У Кларка з Курре все скінчено.
Бувай.
-Сларкене… -Бувай!
-Я більше не буду! Вибач! -«Перлина» твоя!
-Та Сларкене! -Піди просерися!
Вибач, Сларкене.
-Бувай. -Капітане…
Як я й казав, час було рухатися далі.
Щасливої дороги. Поїзд на Брюссель на платформі №3…
Квитки.
Трясця матері.
Квитки.
Доброго вечора.
-Ви мандруєте сама? -Так.
Зрозуміло. На добраніч.
Дякую.
За що дякуєте?
Що не сказали кондуктору, що я тут ховаюся.
Я навіть не знала, що ви тут.
Як вас звуть?
Марійке.
А вас як звуть?
Кларк.
Як Кларк Гейбл?
Так!
Саме так.
Як Кларк Гейбл.
Я їду в Брюссель.
Я теж. Я там живу. Ви теж там живете?
Так.
Ні. Ні, ні. Насправді я ніде не живу.
Я вільний птах.
Щойно повернувся з довгого морського плавання.
Ясно.
Аж від самого Серед…
…земного моря.
-Отакої! -На яхті. Три місяці.
Мені було дуже самотньо,
дуже.
Три місяці… Це довгий строк.
Так.
За чим ти сумував найбільше?
Ти дійсно хочеш знати?
Так.
Показати тобі?
Так?
-Так! -Так?
Я ж казав!
Трясця матері.
Дивись! Хто ці люди?
Добридень.
Верхня полиця моя.
Оце була нічка!
Продовжимо пізніше.
Можна тихіше?
Уже майже все!
Так ми познайомилися з Марійке. І звідтоді були разом.
Ми просто не могли розлучитися.
Як круто!
Ми хотіли завжди бути разом, й щоб у нас було все.
Родина, дім, машина й собака. Цього разу по-справжньому.
БЛАНКЕНБЕРГЕ, БЕЛЬГІЯ, 1976
Який гарний дім.
ПРОДАЄТЬСЯ
Якщо моя жінка хоче дім, у неї буде дім.
Та ми не можемо його собі дозволити.
Що таке?
Просто…
Я хочу, щоб він у тебе був.
І
я хочу, щоб у тебе було все,
що ти хочеш.
І я можу дістати гроші
на дім, але…
Кларк Олофссон!
Я люблю тебе.
Ми щось вигадаємо.
Не хвилюйся.
-Добре? -Добре.
Життя з Марійке було не безоплатним.
Треба було годувати родину.
І я повернувся до роботи.
БАНК ПК, ГЕТЕБОРГ
ДЕ КЛАРК ОЛОФССОН?
Я тут! Бовдури чортові.
Часи змінюються.
Чотириста тисяч? Це купа грошей.
Привіт!
-Вибачте. -Нема за що.
Ви, здається, заблукали. Черга в касу…
Мене звуть Олофссон!
Дуже приємно, але…
Хто з вас головний, придурки?
Як ви насмілилися? Не можна заходити у розпал зустрічі!
Вибачте, ми тут зайняті…
Чорт, у нього гвинтівка.
Росіяни йдуть! Я ж казав. Чорт забирай!
Ви забагато говорите. Краще послухайте.
Мене звуть Кларк Олофссон, і я грабую банки.
Ви, певно, про мене чули.
Річ ось у чім:
мені потрібен стартовий капітал для однієї бізнес-ідеї.
Тож я вирішив навідати ваш банк.
Вважайте це честю.
Ні! Ні, це неприпустимо.
Знаю, це жахливо.
-Але… -У мене сильно болить рука.
-Викличне «швидку». -Так, будь ласка!
Не звертайте на нього уваги. Ось що ти зараз зробиш.
Візьми телефон зі свого крутого столу з червоного дерева,
подзвони своїй гарненькій касирці
й скажи, що тобі потрібен мільйон крон старими банкнотами…
-Мені боляче… -Стули пельку! Я не закінчив.
Старими банкнотами. Нехай принесе в твій модний офіс.
-У руці стріляє. -Зачекаєш, або я вб’ю обох.
У мене якесь дивне відчуття. Мені треба в туалет.
-Вибачте. -Добре, що хоч ти…
Товстун довго не протягне.
-У мене в листопаді був кір… -До роботи!
-Біргітто! -Пане Енхаген?
Будьте ласкаві, принесіть мільйон крон у мій офіс…
Аспірин…
-…у сумці. -Ні, це інше…
Я щось не розумію…
Привіт Біргітті.
Це Кларк Олофссон. Передає привіт.
-Мільйон? -Господи…
Скажіть пану Олофссону, що навряд у нас є так багато готівки.
Біргітта каже, що в нас нема такої суми готівкою.
-Дуже погано. -Гей…
Гей, гей…
Якщо вам треба більше грошей, можна сходити в мій банк.
Так! Він через дорогу звідси.
Як на мене, чудова ідея.
-Молодець, товстуне! -Господи…
-Так і зробимо. -Так, це…
Ти зрозуміла, Біргітто?
У тебе десять хвилин, або він нас уб’є.
Так.
-Вона йде сюди. -Можна мені віскі?
БАНК
Я знав, що цей банк пропонує чудовий сервіс.
Вони були дуже привітні.
Люблю такі банки.
Мартінссоне?
ГЕТАБАНК АСТРА ХАМНГАТАН, 58
Я заберу.
Так. Дякую.
Панове…
Дякую за вашу доброту й чудовий сервіс.
Дякую.
Я б і менше взяв.
Пані Біргітта.
Пане Олофссон.
Мартінссоне!
БАНК PK
Так довго чекав на цей день
І нарешті він настав
Так довго чекав на цей день
Я радий, що він нарешті настав
Я бачу жіночі ніжки
Це точно!
Я вірю в себе й свої сили
Я так довго чекав Коли прийде цей день
І я радий, що він нарешті настав
ТРУСА
Мої старання принесли плоди — гроші, любов і свободу.
І до того ж іще й шведська кухня.
Картопляні оладки?
О так!
Я був голодний як чорт.
РЕСТОРАН МАЛЕНЬКІ РАДОСТІ
ПОЛІЦІЯ
Чортові копи…
Ти його впізнала?
Кого?
Кларка Олофссона! Грабіжника.
-Про нього зараз говорили по радіо! -Авжеж, я знаю, хто він, але…
-Ні. -О так.
-Ні… -Так.
Столик 13.
Він сьогодні пограбував банк у Ґетеборзі на цілий мільйон.
Сподіваюся, дасть хороші чайові.
Прошу.
-Непогано. -Ваші картопляні оладки…
Пане Олофссон?
Дуже дякую.
-Це він! -Чорт.
Що робити?
Розбудимо сусідів.
Поліція Труси.
Кларк Олофссон!
Чорт забирай… Ларссоне!
-Не можна просто увірватися. -Ні.
-Давай подивимося. -Може, це не він.
Я зазирну.
Так, давай.
Чорт! Це він!
Він там сидить.
Йди сам подивись.
-Це не він. -Він.
Давай плюнемо на все та підемо.
Не можна просто плюнути, там Кларк Олофссон!
І що ж робити?
Ми…
Давай…
-Подзвонимо в Стокгольм! -Точно!
Це важлива справа!
Томмі Ліндстрем, відділ спеціальних розслідувань.
Повторіть, будь ласка.
Звісно. Я їду.
Я в Трусу! Це Кларк, трясця матері!
-Бенке, поїхали! -Їдемо.
Він у Трусі, трясця матері!
Якого дідька, Томмі?
Їдь!
-Я намагаюся… -Поїхали!
ТРУСА
-Де він? -Там.
Це точно він?
-Так. -Безумовно.
Чому ж ви його не заарештували?
Ну…
Бо це Кларк Олофссон.
Так.
-Чортові бовдури! -Трясця матері.
-Він не очікує… -Не знаю.
Він праворуч… Ти сам знаєш.
-Ми подзвонили… -Ми прикриваємо вихід.
Так!
Кларку.
Тіммі!
Томмі.
Точно.
Ми йдемо, люба.
Не забудь пальто.
Ти сьогодні часу не гаяв.
Напевно.
Де гроші?
Які гроші?
Мільйон крон.
Здобич із Ґетеборгу.
Де ти їх сховала?
О, Томмі, Томмі…
Ти мені подобаєшся.
Та в тебе бракує уваги.
Жодної.
Ти такий нудний і зациклений.
Не уявляю, що коїться в тебе в голові.
Якась кара Божа…
Кара Божа?
Так…
За тебе.
Браво, Томмі.
Час було повертатися в готель і трохи відпочити.
Якщо тебе не зловлять, ти не зможеш утекти.
Не можна стати вільним, доки не посидів за гратами.
Рекомендую картопляні оладки.
КЛАРКА ОЛОФССОНА ЗААРЕШТОВАНО
У сумці знайшли 200,000.
Де була решта грошей? Томмі ніколи про це не дізнається.
Трясця матері!
Дивіться.
НАЗАД
УПЕРЕД
ВВІМКНУТИ
Мати запас на старість не завадить.
Ніколи не знаєш, що станеться.
Суд визнає обвинуваченого винним і…
…засуджує його…
…до чотирьох років ув’язнення.
Я отримав за пограбування чотири роки.
Плюс решта в два роки від останнього вироку.
Мене відправили в Кумлу, тюрму суворого режиму.
Найжахливішу тюрму Швеції.
У мене люкс! Чудово.
Нарешті я вдома.
У тиші та спокої.
І в мене купа часу, щоб будувати плани.
Я на це заслужив.
Олофссоне.
Прокидайся, до тебе гості.
Привіт, Боссе. Як дружина?
-Дає тобі? -Ні…
-Ні? -Поки ні.
Тримайся.
Привіт.
Я не знав, що ти… Що ти тут робиш?
Нам треба поговорити. Сідай.
Я думав, Марійке особлива…
Добре.
…та вона була така ж, як усі.
За першої ж проблеми вони від мене тікають.
Я знав, навіщо вона прийшла.
Це непросто.
Якщо ти прийшла сказати, що все скінчено, могла й подзвонити.
Це дурня…
Кларку, давай домовимося.
Можеш приходити та йти,
робити все, що хочеш, але за однієї умови.
Щоб б ти не робив, щоб нас прогодувати,
не тягни все це додому.
Добре?
Звісно. Так!
І ще дві речі…
Перше: одружимося?
І…
Друге: я вагітна.
Звісно, одружимося.
І це чудово!
Я люблю дітей. У мене їх двоє!
Вона досконала.
-Я люблю тебе! -І я тебе.
Я можу бути собою, нікого не вдавати.
Я ніколи не зустрічав таких, як вона.
Вона стала моїм новим єдиним коханням.
ЗА КНИГОЮ КЛАРКА ОЛОФССОНА «VAFAN VAR DET SOM HÄNDE?»
КЛАРК РУЛИТЬ
КАРТОПЛЯНІ ОЛАДКИ: 200 МЛ БОРОШНА, 400 МЛ МОЛОКА, 2 ЯЙЦЯ
1/2 Ч.Л. СОЛІ, 900 Г КАРТОПЛІ, 2 СТ.Л. МАСЛА
Переклад субтитрів: Ольга Чернявська