SERIÁL NETFLIX
„ČETL JSEM VŠECHNY KNIHY, CO JSOU. A JEŠTĚ PÁR NAVÍC.“
CLARK OLOFSSON
PODLE PRAVD A LŽÍ
VĚZENÍ V KUMLE 2. ČERVNA 1980
- Jméno? - Sussi Korsnerová, jdu za Olofssonem.
Vítejte.
Ruce nahoru. Máte ostré předměty?
Zdravím.
Legitimace.
Všichni spisovatelé ve Švédsku chtěli sepsat moji biografii.
Měl jsem tolik materiálu na zpracování…
Děkuji.
…a byl to jasný bestseler.
Vybral jsem si tuhle holku. Jmenovala se Sussi.
Kočka, nemám pravdu?
Celý svět čekal na můj příběh, tak se do toho pustíme.
LOV NA CLARKA
Čau, jak je? Kam jste schovali tu fešandu?
Tu spisovatelku?
Snad jste ji nezavřeli.
Vida, vida.
- Tady jste. Sama samotinká. - Zdravím.
Dobrý den.
Kozy ven.
- Ráda vás konečně poznávám. - Já jsem Clark.
Páni, vy krásně voníte.
- Posaďte se. - Díky.
Tak jak to uděláme?
Budete se ptát, nebo mám prostě mluvit? To mi jde.
- Promýšlel jsem to. - Vážně?
- Začal jsem psát. Můžete si to přečíst. - Moc ráda.
Říkal jsem si, že tu knížku můžeme napsat společně. Bude to zábava.
Radši bych začala sama.
- Jasně. - A uvidíme, jak to půjde.
Vy jste spisovatelka, máte to v režii. Chápu.
Sakra, tu postavu máte ze psaní?
Tak začneme.
Jsem ve věznici v Kumle na úvodním setkání s Clarkem Olofssonem.
- V celé své kráse. - Začíná nová dekáda.
Za pár měsíců budete volný.
- Oženil jste se. - Ano.
Vaše žena Marijke čeká vaše první dítě.
- Ano, báječná žena. - Ano.
A pořád se objevujete na prvních stranách,
což vyvolává otázku. Jaké to je teď být Clarkem Olofssonem?
Jaké to je?
Ptáte se mě, jaké je to být mnou?
Co se vám honí tou kebulí?
V HLAVNÍ ROLI
Clark!
Clark! C-L-A-R-K!
Clark!
MANŽELKA - KURRE KAMARÁD
Je to super být Clark Olofsson.
Tak jsme tady.
Vítejte u mě doma.
C 316, můj domov.
Tady mám knížky, hodně čtu. Tady sedím a píšu.
- Aerobik. Udržuju si fyzičku. - Aha.
- To je dobře. - Posaďte se.
- Jistě. - Ano.
Co se stalo v té restauraci po loupeži?
- Co myslíte? - Byla hned vedle policejní stanice.
- O to zatčení jste si dost nahlas řekl. - To ne.
Tady to není tak hrozný.
Většinu života jsem strávil ve vězení.
Je tu ticho a klid.
Máte čas přemýšlet.
Přemýšlet o čem?
O všem.
A na co jste přišel?
Že tenhle život hodím za hlavu.
Chci s Marijke začít znovu.
Budu čestný občan.
- Tak to je vzrůšo. - Jo.
Máte dvě děti, že? Holky.
Jo.
Je to pravda. Pár jich mám.
Jedno s Ingelou. Vždyť víte, s tou buchtou ze sauny.
A jedno s Madou. Pamatujete si ji?
Narazil jsem na ni o pár let později a nějak se to seběhlo.
Vídáte své dcery?
No… máme skvělý vztah.
Milují mě.
Ale pointa je tahle.
Snažím se nevracet k minulosti.
Nechci o tom mluvit. Nechte to být.
Je to důležité pro knihu. Chci o vás vědět všechno.
Například mi přijde, že se vám ve vězení líbí.
Proč teda pořád utíkáte?
Co je to za otázku?
Víte co? Na tohle kašleme.
Měla byste psát o tom, jak založím rodinu s Marijke,
a že mě za pár měsíců pustí.
Soustřeďte se na to. Bude to boží.
Neudělej žádnou blbost, Clarkene.
- Proč jako? - Tohle je poslední dovolenka.
- Já vím. - Za pár týdnů budeš volný.
Tohle nehodlám podělat.
Lišák Kurre!
Jasně že to poděláš.
Vyhul mi, fízle.
SKANSEN OSLAVY SLUNOVRATU
Táhni z cesty, dědulo!
Táhněte!
Jede Slarken!
Uhněte, jedeme!
Na co čumíte?
Debile!
Až do dna!
Zpívej hopp faderallan lallan hey
Raději to vypij najednou,
neboť nedostaneš ani půlku.
Až do dna!
Zpívej hopp faderallan lallan hey
Co je? Jsi v pohodě?
Veselý slunovrat!
- Bavíte se, lidi? - To je moje!
Veselý sluno…
Pobavíme se.
Nechte toho.
Co se to děje?
Někdo umřel?
- Já chci starý dobrý… - Jdeme tancovat.
- …slunovrat. - Mami!
Trochu života do toho umírání!
Zahrajte pro Slarkena!
Zahrajte!
Sedněte si na zadky!
- Tancujte! - Slarken to zařídí.
- Polož ji na zem. - My slavíme.
Co to máš na hlavě?
Jeďte na Bahamy!
- Co to děláš? - Pane…
Hele!
- Potřebuju pivo. - Tančíme!
No tak, tančíme!
Tančíme.
Dělejte, tancujte.
No tak, paní. Dejte si párek.
- Ne. - Dejte si.
O. P. Anderson. Tam se člověk nesplete.
- Chcete nalít? - Nemusíte, zvládnu to.
- S dovolením. - Jo. Dobrý den.
- Šťastný slunovrat. - Vám taky.
Tady byste s přáteli neměli být.
To máte recht.
Je to hroznej opruz.
Ale nebojte. My to tady oživíme.
Byli bychom radši, kdybyste se sbalili a odjeli.
Nechceme tu o slunovratu žádné potíže.
- Tomu rozumím. O co vám jde? - Já jen…
Co váš smysl pro humor? Chceme se jenom pobavit.
Přestaň otravovat!
Je s námi sranda.
No, nevidíme úplně rádi,
když sem přijede parta opilých chuligánů, kteří děsí lidi k smrti.
Udělejte nám laskavost a odjeďte, Clarku.
- Takže nemáte úplně dubovou hlavu. - Ne.
Ahoj, dědo!
Jako byste nevěděl, s kým máte tu čest. Kde máte vychování?
Vím, že jste zvyklý, že je po vašem.
- Ano. - Ale o tomhle slunovratu zábava končí.
Vezmete si tu svou sprostou, nechutnou partu a padejte…
Neser se do mě!
Nikdo mi nebude rozkazovat!
Pojďte sem.
Na co čumíte? On si začal.
Mami!
Dejte si jahodu a užívejte si. Jsou výborný.
Pusť mě! Pusť mě!
Slarkene!
- Pusť mě! - Nikam.
Ty vrzale!
- Kurre! - Pusť mě, kruci.
Dutte!
Pusť ho!
Pusť mě!
Co to sakra je?
Nevíš, kdo já jsem?
Rozbiju ti rypák!
Má nůž!
Běžte k telefonu a zavolejte policii!
Dědo!
Pomoz mi!
Slarkene…
Ty mě budeš mlátit flaškou?
- Kurre! - Slarkene!
To stačí!
Slarkene!
Slarkene! Musím jet…
Slarkene, pojeď…
Volejte doktora.
Jdeme, kruci.
No tak, rychle!
Pomozte mu!
Stůjte, šmejdi!
Zavolejte sanitku.
Co se to děje?
- Slyšíš mě? - Neopouštějte mě.
Shledávám Clarka Odertha Olofssona vinným
z napadení se smrtící zbraní
a odsuzuju ho ke dvěma letům vězení.
No tak, dejte mi pokoj!
- On si začal! - Já to začal?
Jo, ty!
Kromě toho to byla nehoda. Spadl mi na nůž.
A moje žena bude co nevidět rodit.
Propásnu porod… zase!
Možná jste na to měl myslet dřív, než upadl na nůž.
Sedmnáctkrát!
- Vždyť přežil! - Ale o vlásek!
Měl jsi kliku. Klidně bych tě zabil, kdybych chtěl.
Radši přestaňte mluvit, Clarku.
- Clarku, něco se děje. - Jo, je to idiot. Jsem nevinný.
Okamžitě ho odveďte.
- Zlato, ty ses počurala. - Asi mi praskla voda.
- Jdeme, Clarku. - Vážně? Pusťte mě.
Zlato, já… Zlato!
- Odveďte ho! - Brzy se uvidíme.
V klidu.
Nezadržujte to, Marijke. Klidně křičte, pomůže to.
To je ono.
Chci si to ujasnit. Chtěl jste začít s čistým štítem,
ale místo toho jste málem zabil člověka.
Jo, možná jsem si to mohl odpustit.
Ale začal to ten vidlák.
Propásl jsem další porod.
Ale Marijke to nevadilo. To já o všechno přišel.
Ale co už. Porody jsou přeceňovaný.
Stejně si je nikdo nepamatuje.
Hlavně musíte být u toho, když začnou chodit a mluvit,
a to už budu venku.
Vždyť jsem pořád tady, ne?
Ne jako můj fotřík, který zmizel.
Můžeme mluvit o vašem otci?
Jako byste se bál, že budete jako on.
Co?
Tady máš.
- Dárek? - Jasně, má narozeniny.
- Přece bych se na něj nevykašlal. - To je milý.
Ahoj, broučku.
Pistole?
Zbláznil ses, Stene?
- Co je? - Je pravá?
- Jak pravá? - Je to skutečná zbraň?
Je to dárek k narozeninám. Dojdi mi pro pivo.
Jenom kazíš náladu.
Lezeš mi na nervy, káčo jedna.
Prásk, prásk, prásk.
Clarku, pojď sem. Poslouchej.
Jenom mezi námi. Ženský některý věci nechápou.
Rozumíš mi?
Není to super?
Je to vážně blbej nápad.
- Proč? - Dát šestiletému…
Přestaň žvanit. Vždyť není nabitá!
Co si myslíš, ty blbko…
Co to…
Co to sakra bylo?
Co se tam děje?
- Není ti nic? - Postřelil jsi mě!
Do nohy, je to jen škrábnutí.
- Já krvácím! - Jo, prosímtě.
Propánakrále.
Už toho mám plný zuby!
Můžu se snažit, jak chci. Ty mě nikdy nepochválíš!
Kašlu na to. Dej mi pivo!
Už vás mám po krk.
Jděte k čertu, hovada.
- Trochu… - Jděte k čertu!
Trochu mě to bolí. Krvácím.
Kašlete na něj. Byl to debil. Víc vědět nepotřebujete.
Mám teď otázku na vás.
Člověk se tu často cítí osaměle.
Tak jsem si říkal… Než odejdete.
Nedáte mi kalhotky?
Tak to asi pro dnešek ukončíme.
Zbývá ještě 20 minut.
- Tak zase příště. - Heleďte…
Za pokus to stálo!
Nemá smysl pro humor.
ŽURNALISTIKA
Ještě dva roky.
Zatímco Sussi psala knihu, já se přihlásil na žurnalistiku.
Psal jsem pro vězeňský časopis a šlo to dobře.
- Vítejte. - Díky.
Dali mi vycházky, abych mohl jít na přijímačky.
Máte jednu hodinu. Začínáme teď.
Za mřížemi hodně čtete.
Přečtete všechno, co existuje, a ještě něco navíc,
a pak jste hlava otevřená.
Nikdo nevěřil, že mě vezmou.
Ale tak těžké to být nemůže.
- On to napsal bezchybně. - Ano.
A navíc v rekordním čase.
Takže to není úplný imbecil.
Ne, ale bude to mít politické důsledky.
Proto důrazně nedoporučuju pustit Clarka Olofssona do kampusu.
Děkuji. Ale to není podstata, že?
- Určitě to chceme udělat? - Ne.
Myslíte, že tady toho šmejda chci? Nemáme ale na výběr.
PŘIJAT
Já věděl, že to zvládnu.
Vystudoval jsem s červeným diplomem.
Clark Olofsson.
Levou zadní.
Gratuluji, Clarku. Je nám ctí, že vás tu máme.
- Jak jinak. - Hodně štěstí.
Díky za přijetí.
CLARK ABSOLVOVAL ŽURNALISTIKU
- Už jde! - Dobrý den.
Tady vás máme.
- Dobrý den. - Gratuluju.
Zdravím.
- Gratulujeme k tomu, že je z vás novinář. - Děkuji.
Jak reagovali přátelé?
Řekli mi, ať bojuju za práva vězňů.
Berou vás jako frajera? Má sláva a úspěch svou stinnou stránku?
Ne, znají mě.
Jaké to je?
Jsem samozřejmě rád.
Budu ještě radši, až mě za dva roky pustí.
Máte velký dluh u společnosti.
Vrátíte peníze z loupeže v Göteborgu?
- Nemůžu. - Proč ne?
- Nevím, kde jsou. - Kolik peněz to bylo?
- Asi 700 000. - A vy si nepamatujete, kde jsou?
Nemám tušení.
Jaká je vaše specializace? O čem budete psát?
Předpokládáte, že se budu věnovat své odborné oblasti.
Což jsou kriminalistika, bankovní loupeže a sexy ženy.
Nechci se ale omezovat. Chci se naučit všechno.
Chcete se setkat s kolegy v tomhle oblečení?
- Už jsem je viděl. - Tohle je nový vzhled novináře?
Vypadám daleko líp než vy.
Neměl jsem zájem být novinářem a psát o nudných lidech.
Proč tím marnit čas. Místo toho se můžu soustředit na sebe.
Dostal jsem vycházky na školení, a „školení“ jsem rozhodně nezanedbával.
Večer v The Cafe se rozjíždí, přátelé.
Noc je mladá, noc je dlouhá.
Hopsejte, pařte, natřásejte se a pořádně se bavte!
To je můj kámoš. Kurre!
Podívejte se, kohopak tu máme.
Samotného ničemu Clarka!
Jdeme pařit!
Slarkene. Dobrůtka do nosu!
Když jinak nedáš.
Jdeme se sundat!
Tohle bude pořádná párty!
- Na zdraví! - Zatraceně.
Osmdesátky. To byla dekáda.
- Opět vyhrává! - Ten má sílu.
- Strhněte tu zeď. - Na zdraví.
Nevěř novinám, byla to zábava. S Kicki jsme měli sex.
Posluž si, Clarku.
Kvalitka.
Olofssone!
Tommy Pony!
Jsem rád, že jste si přišel odfrknout.
Tak z tebe se stal novinář…
- Jo. - Říkám lidem, že to zvoráš.
Měl jsem se dobře, dokud jste nepřišel.
Vypadá to tak.
Policie! Kdo neodejde, bude zatčen za držení drog.
Ať se jde bodnout.
- Tak zatím. - Ty tu zůstaneš.
Zůstaň tady.
Sakra, já myslel, že jsi přestal.
Přestal. O nic nejde.
- Nepleťte se do toho! - Hele.
Znám tě celý život
a vím, že máš pod čepicí.
Využij toho! Dokaž všem, že nejsi idiot.
Neříkejte mi idiot!
Vy jste idiot! Nikdo mi nebude poroučet!
- Mám z tebe mít strach? - Jo.
Aha. Zkusíš mě praštit?
Jdi do toho. Napal mi pořádnou…
Řekl si o to.
Poslužte si.
Co víc chtít? Je to magická noc, stejně jako vždycky!
Teď hrají Skifsen. Párty začíná!
Podrž mi to.
Co máš v kapse, Jane?
Já nejsem Jan a ty mi držíš ptáka.
- Já vím, kdo jsi. - A já vím, kdo jsi ty.
Tommy! To je Lena Nymanová!
Čau, Tommy!
Krucifix!
Michelangelo
Dáš mi vědět?
Miluju tě, Clarku!
Kurre! To je Lena Nymanová!
Lena Nymanová!
…přines barvu a štětec a vytvoř mistrovské dílo.
Ano, Skifs! Je tady?
Možná je ve VIP salónku.
Clark je čistej!
Pojď sem.
Šup dolů.
Tohle bude jízda.
Nejlepší v životě.
- Nemůžu se dočkat. - Já taky ne.
- Co to je? - Rozepni je. To je ono.
To moc velká jízda nebyla.
Dobré ráno.
Nejrychlejší milenec na světě.
Říkal jsem, že jsem nejlepší.
Nemůžu se dočkat, až řeknu kamarádům, že jsem spala se Svartenbrandtem.
Na to zapomeň.
Klídek, to byl vtip.
Vím, že jsi ten druhý.
- Clark. - Jo.
Samozřejmě ten nejlepší.
Na to vsaď tu svou krásnou prdelku.
Dá se tady něčeho najíst?
Něco donesu.
- Kolik je hodin? - Něco po jedenácté.
Sakra.
Ano, oddělení vycházek.
- Sjölandere, tady Clark. - Kruci, Clarku.
- Vím, že se mi snažíš dovolat. - Už od osmi!
- Čas letí, když se bavíš. - To je fuk. Mám urgentní zprávy.
Nač ten spěch?
Tohle se neříká snadno, ale jde o tvou mámu.
Jsme v kontaktu s nemocnicí…
Jak chceš vajíčka? Natvrdo, nebo naměkko?
Ta zatracená rakovina se rozšířila do celého mámina těla.
Už jí nezbývalo moc času.
Jen tam ležela a čekala…
Clarku.
Miluju tě, mami.
Můj Clarku…
Jsem moc ráda, že jsi tady.
Jsem tady.
Ano, jsem na tebe moc hrdá.
Jo, já vím.
Bude to dobrý.
Jo, bude to dobrý.
Nemusíš nic říkat.
Dělala jsem…
Dělala jsem, co jsem mohla…
Já vím.
Mám tě ráda.
Jsi nejlepší.
Jo.
Jo, jasně.
Naposled se nadechla
a najednou byla v pánu.
Sbohem, drahá maminko…
Ti parchanti mě ani nepustili na pohřeb.
Věřila byste tomu?
Jenom proto, že jsem se párkrát opozdil.
Ale co.
Život jde dál.
O TŘI ROKY POZDĚJI
Tak Olofssone…
Roky uběhly a já byl konečně svobodný.
Jak víte, z vězení obvykle utíkám.
Utekl jsem 17krát. To musí být světový rekord.
- Tak pánové… - Opatruj se.
- Naserte si. - Hlavně se nevracej.
Ale tentokrát jsem si to odseděl.
Chtěl jsem mít pokoj a začít jako počestný občan.
Tentokrát doopravdy. Jak vždycky říkám…
Bacha na kytku. Co to děláte?
Poslouchejte, sakra. Sundejte to, nemůžu dýchat.
Víte, kdo jsem?
Co jsem vám udělal?
Ať jde o cokoliv, jsem nevinný. Přísahám.
Vážně…
No tak! Co jsem udělal?
Vždyť já trpím!
Co ode mě chcete? No?
Zeptejte se. Řeknu vám, co chcete.
Všichni moji kamarádi jsou vocasové…
Překvapení!
Vy holomci. Já věděl, že jste to vy!
Chceme tě napálit a ty nakonec napálíš nás.
Marijke, zlato. A malý Jon. Rád tě vidím.
Vy jste skvělí!
Sussinka Prcinka je tady! Pitala!
Párty začíná!
- To zní dobře. - Skvělý plán.
- Paříme. - Paříme.
Bomba.
Jak jste se poznali?
- Ve vlaku? - Ano.
Přišel tam nějaký starší pár…
Bylo to poprvé,
takže to bylo…
- Co tu vyprávíš? - Nic, jen se bavíme.
- Jasně. - Marijke vypráví, jak jste se potkali.
Jasně.
Díky pohledu tvých blízkých bude kniha ještě zajímavější.
Jasně. Je to vůbec ještě možný?
Může být ještě zajímavější? Vždyť je o mně!
Dělám si legraci. Nemám co skrývat.
- Bezva. - Jo.
- Máš minutku? - Jasně.
Dobře.
Proč vyslýcháš náhodné lidi? Nevíš, jestli ti říkají pravdu.
Nikdo mě nezná líp než já sám.
Pamatuju si všechno, každý detail. Nikdo další není třeba.
Je to kniha o Clarku Olofssonovi,
nebo o někom jiném?
- Ta kniha je o tobě. - Přesně.
- Ale myslím… - Konec diskuze.
Zatím.
Marijke, odjíždíme.
Dobrá práce.
Pojďte sem!
Rád bych řekl pár slov.
Poslouchejte!
Tohle je historická chvíle.
Clark Olofsson je venku z basy!
GRATULUJEME K NÁVRATU
Mám téhle země po krk.
V tuhle chvíli
bude Clark Olofsson bydlet v Belgii
se svou krásnou ženou Marijke, krásným synkem
a s bankovními loupežemi
je navždy konec.
Grilování a popíjení na terase.
Zadělávám si na pupík.
Nech toho, Slarkene.
Rád bych vám všem od srdce řekl…
Naserte si!
Na zdraví!
Na Belgii.
Jede pryč.
- Hodně štěstí! - Hodně štěstí!
Zatleskejte Slarkenovi!
Díky, Kurre!
Já to zvládnu, nebojte.
Připoutej se, zlato.
- Sekáme latinu. - Dobře.
Sussinko Prcinko, vypadáš překvapeně.
Já dokážu dodržovat zákon.
- Pít před řízením se nesmí. - Zatím!
On se vrací!
Miluju tě, Clarku!
Máš vzadu pohodlí, kamaráde?
Máma spí. Jsme jen sami dva.
Dva noční ptáci.
Neměj strach, prcku.
Taťka si dá pauzu.
Proč zastavujeme?
Musím pro zásoby.
- Neměj strach. Jsem tu hned. - Prosím, Clarku.
Jak jsem říkala. Dělej si, co chceš, ale mě a Jona do toho netahej.
- Je to pro mě důležité. - Dobře.
Já vím.
Miluju tě… i jeho.
Jona.
- Bude to vteřinka. - Clarku, prosím.
Sedm set tisíc korun.
Kořist z göteborské loupeže.
To by nám mělo pomoct do začátku.
Dobře, jedeme.
O 18 MĚSÍCŮ POZDĚJI
BLANKENBERGE, BELGIE 1984
Jone, hele.
Nazdárek, Jone!
Já jsem balónkové monstrum!
- Ahoj. - Sussi, pojď dál.
Dělám si legraci.
- Ahoj, Clarku. - Čau, Sussinko
- Vítej v Casa del Olofsson! - Díky.
- Posaď se. - Děkuju mockrát. To je milý.
- Ahoj, Jone. - Jon má narozeniny, slavíme.
- Já vím. To je krásný dort. - Udělal jsem ho sám.
Kolik ti je?
Přeju hodně štěstí.
On nemluví.
Není postiženej nebo tak, ale to stěhování do cizí země a tak…
Nespěcháme na něj.
Gratuluju, Jone.
Jak to jde s knížkou?
Myslím, že dělám pokroky.
- Asi bude dlouhá. - Jo.
- Měl jsi velmi produktivní život. - Jo, přesně.
Něco mě napadlo.
Pistol?
Ty blbko!
Budižkničemu!
…a mám na tebe pár otázek, jestli to nevadí. Clarku?
Co?
- Půjdeme ven, nebo zůstaneme tady? - Klidně tady.
Před Marijke nic neskrývám. Zvládne to.
Dobře.
Vím, že se nerad bavíš o dětství,
ale teď když máš vlastní rodinu, jaká byla ta tvoje?
Vztah s tvou matkou a podobně.
Mami!
Mamka je u tebe. Bude to dobrý.
- Ne! - Vždycky tu budu pro tebe.
Mami!
Hodný kluk!
Byla super.
- Fakt super. - Dobře.
Jsem v kontaktu i s Mariou, tvou několikaletou přítelkyní.
- A ona mi řekla… - Říkal jsem, ať se nevyptáváš.
Clarku, počkej.
- Co se stalo? - Vážně…
Proč to nenecháš být? Na tyhle věci kašli.
Skvělý příběh máš přímo před očima.
Clark Olofsson, bývalý geniální zločinec, nyní táta.
Je to knížka o tvém životě. Nemůžeme předstírat, že se to nestalo.
Všichni, kterým jsi ublížil…
Dneska se do toho pouštět nebudeme, dobře?
Někdy jindy.
Vyprovoď se, já mám moc práce.
Jone, balónkové monstrum je zpátky.
Dáme si dort. Nejlepší táta na světě je zpět!
O tomhle by Sussi měla psát.
Nejlepší táta na světě hned na první pokus.
Teoreticky až na třetí, ale chápete mě.
Policajti přicházejí!
Všem jsem ukázal, že můžu být počestný občan.
Plus mínus.
Clarku Olofssone, obklíčili jsme budovu. Vyjděte ven.
Kruci.
Počestný rodinný život nebyl zadarmo.
Pojď.
A lup z Göteborgu nevydržel dlouho.
Já se na to…
V rámci opatrnosti jsem rozjel několik kšeftů
se starým kamarádem Kurrem, kterého zrovna pustili.
Ukázalo se, že má konexe v Belgii, a spolu s jedním týpkem z Televerketu
jsme vymysleli chytrý plán, jak vozit zboží do Švédska.
Chlápek z Televerketu odposlouchával telefony celníkům a policajtům.
Tisk nám říkal Televerketový gang.
Olofssonův gang by byl příhodnější.
- Geniální, Slarkene. - Brnkačka.
…být to na mně.
Byl to perfektní plán. My vydělávali.
Dobrý, Jone?
Marijke se neptala na moje služební cesty
a já si netahal práci domů, jak jsem slíbil.
Rád jsem bral mladýho do práce.
Nebreč.
Víceméně.
Byl jsem nejlepší táta na světě, dokud jsem vydělával.
Spojil jsem příjemné s užitečným.
Život byl fajn.
Až dodneška.
Pojď, Jone.
Museli jako vždycky všechno zničit.
Měl jsem v tašce přes milion korun a musel jsem utéct před policajtama.
Byl čas zvednout kotvy a dát Belgii vale.
Belgie je stejně přeceňovaná.
Poslouchej pozorně.
Já musím jet, ale neboj se. Mamka tě najde.
Bude to v pořádku. Zatím.
Ale zatraceně.
Tady máš peníze na zmrzlinu a dobroty.
My dva jsme v pohodě.
Taťka musí letět, někde mě potřebují.
Ale… uvidíme se pak.
Já jsem ale hajzl!
Fajn, tak pojď.
Tak…
Jdeme. Neboj se. Bude to v pořádku.
No vidíš.
Všechno je dobrý. Drž se.
Neboj se.
Kruci!
Přestaň na mě zírat!
Vím, že nemáš radost,
ale já nemůžu za to, že přijeli.
Mohlo to být daleko horší, věř mi.
To tě tady mám jen tak nechat?
Není to taková hrůza.
Nevíš, co udělal můj tatík mně.
Dělal věci, které ti nikdy neudělám.
Vím, jaký to je.
Být opuštěný a ignorovaný.
Ale já tě mám rád.
Slyšíš? Protože jsem dobrý táta.
A dělám, co můžu.
Brnkačka.
- Pořád to mám v ruce. - Debil.
Přísahal bych, že jsi řekl „debil“.
Co kdyby to bylo tvoje první slovo?
To je jedno.
Jedeme do Švédska.
Krucinál.
Vystupte z vozidla s rukama nad hlavou.
Hned, pane.
Vystupte s rukama nad hlavou, pane Olofssone.
Jste obklíčený. Budeme střílet.
Kurva!
Sluší ti to, Clarku.
Díky.
Ty spratku!
Dobře, dostali jste mě!
- Ruce nahoru. - Vzdávám se!
Hovada.
- Mám v autě dítě! - Zahoďte zbraň!
- Mám v autě syna! - Jděte.
Vystupte z auta.
- Mám v autě syna! V klidu. - Jste obklíčený.
To nic, Jone.
Mám v autě syna! V klidu! Vystupuju!
- Vystupuju. - Není kam utéct.
- Žádné prudké pohyby. - Mám v autě dítě.
Dobře?
Vzdávám se. Dostali jste mě. Ale jsem nevinný.
Jone, Jone! Neboj se, kamaráde.
Bude to v pořádku. Mám tě rád.
Mám tě rád! Opatrně s tím dítětem.
Bude to dobrý. Brzo se uvidíme.
To není moje taška!
Nikdy jsem ji neviděl.
Nevím, co tam je. Jsem nevinný!
Opatrujte ho!
Bude to dobrý.
Jmenuje se Jon!
Shledávám Clarka Odertha Olofssona vinným z pašování drog
s přitěžujícími okolnostmi.
Odsuzuju vás k deseti letům vězení.
Dobře.
Sakra práce.
- Olof Palme. - Co?
Premiér Olof Palme zemřel.
Skoro 40letý muž na premiéra dvakrát vystřelil.
- Je to neskutečné. Nemůžu tomu věřit. - Je to hrůza.
VĚZENÍ KUMLA
1. BŘEZNA 1986
- Vaše jméno a důvod návštěvy? - Sussi Korsnerová. Jdu za Clarkem.
- Ahoj, Sussi. - Ahoj.
Slyšela jsi, co se stalo Palmemu?
Mám otázku.
- Víš, jak otěhotní jeptiška? - Nevím.
Opícháš ji.
Tady jsi.
Panečku!
To je ale pupíček!
Co se děje? Nevíš, kdo je táta?
Rozhodně ne já, dělala jsi drahoty.
Asi jsi ty novinky neslyšel.
- Že ne? - Novinky? Vždyť sedím na samotce.
Olofa Palmeho zabili.
Včera večer.
Kruci.
V tomhle prsty výjimečně nemám.
Ještě že jsem na samotce, jinak by na mě hodili i tohle.
- Musíme si promluvit. - No tak, já měl Palmeho rád.
Dal mi skleničku koňaku. Říkal jsem ti o tom?
Hned po Norrmalmstorgu. Uklidnil jsem celou situaci
a zavolali mi, abych šel…
Zmáčkni tam „nahrávat“, tohle je super příběh.
Já už knihu dopsala.
Panečku. Já věděl, že to dotáhneš. Skvělá práce, Sussinko Prcinko.
Já se rozhodla ji nevydat.
Co?
Hodně jsem to promýšlela.
Svět se změnil a…
Ta knížka už je nepodstatná.
Už nikoho nezajímáš.
Nechci být jedna z těch, kdo podlehne mýtu Clarka Olofssona.
Nežertuj. Málem jsi mě dostala.
- Ten se povedl. - Já ji nevydám.
Jasně že jo. Je skvělá!
O co jde? Provedl jsem něco?
Čím víc se bavím s lidmi, kteří ti byli blízko.
Nebo si to aspoň mysleli…
Tím víc mi dochází, že ti záleží jenom na jedné věci…
Na sobě.
Říkal jsem ti, ať se s nikým nebavíš!
Proč jsi to dělala? Taková blbost.
Knížka je o mně, tak mluv se mnou.
Já chtěla pravdu.
Chtěla jsem pohled třetích osob.
Ne jenom tvoje manipulativní kecy.
A jsem ráda, že jsem to udělala.
Víš ty co, Clarku? Měl jsi všechno na dosah ruky.
Dostával jsi tolik lásky a nic nedával zpět.
Všechno jsi zpackal. Zas a znovu.
Využíval jsi systému a vykašlal ses na kamarády.
Zklamal jsi Marijke. Několikrát.
A ona není jediná. Takových, jako je ona, je spousta.
Tvoje dcery.
Jak se mají tvoje děti?
Jak se jim daří?
Daří se jim dobře.
Riskoval jsi život syna kvůli drogám.
Využíváš lidi, Clarku.
Ve jménu zločinu, respektu a sexu.
Když už pro ně nemáš využití, odkopneš je a jdeš dál.
Nikdy ses nezeptal, jak se cítí.
Já ti to ale můžu říct, protože jsem s nimi mluvila.
Cítí se pod psa. Kvůli tobě.
Takže mám asi jen jednu…
Poslední otázku.
Jaké to je? Jaké to je být Clarkem Olofssonem?
Upřímně.
No…
Jaké to je?
Já vám řeknu přesně, jaké to je.
Tohle je teprve začátek.
Naserte si.
ZALOŽENO NA KNIZE CLARKA OLOFSSONA
Překlad titulků: Jakub Zmeškal