EN NETFLIX-SERIE
"JEG HAR LÆST ALLE BØGER, DER FINDES. OG ET PAR STYKKER MERE."
BASERET PÅ SANDHEDER OG LØGNE
KUMLA FÆNGSEL
- Navn? - Sussi Korsner. Besøg til Clark Olofsson.
Velkommen.
Armene op. Ingen skarpe ting?
Hej.
Legitimation?
Alle forfattere i Sverige stod i kø for at skrive bogen om mit liv.
Der var jo sindssygt meget drama at arbejde med.
Tak.
Alle vidste, at det ville blive en bestseller.
Jeg valgte silden her. Sussi hedder hun.
Møglækker, eller hvad?
Hele verden ville vide mere om mig, så det var på høje tid at udgive.
JAGTEN PÅ CLARK
Hej. Hvad så? Hvor har du gemt hende den smukke?
Forfatteren.
I har vel ikke låst hende inde.
Nej, men!
- Der er hun jo. Helt alene. - Hej.
- Du kom fint ind. - Ja.
Det sagde hun også i går.
- Rart at møde dig. Sussi. - Ja. Clark.
Og du dufter også godt.
- Slå dig ned, for fanden. - Tak.
Nå. Hvordan skal vi så gøre det her?
Stiller du spørgsmål, eller skal jeg bare plapre løs? Det er jeg god til.
- Jeg har tænkt meget over det. - Nå.
- Jeg har skrevet lidt, hvis du vil se det. - Ja, gerne.
Måske kunne vi skrive bogen sammen. Det kunne være sjovt.
Ja, men jeg må hellere begynde at skrive selv.
- Ja. - Så tager vi den derfra.
Du er forfatteren. Du bestemmer. Det respekterer jeg.
Bliver man så lækker af at skrive?
Lad os gå i gang.
Jeg er i Kumla-anstalten for at møde Clark Olofsson for første gang.
- I egen høje person. - Et nyt årti er netop begyndt.
Du har kun et par måneder tilbage til løsladelsen.
- Du er blevet gift. - Ja.
Din hustru, Marijke, venter jeres første barn.
- Ja. Den skønne kvinde. - Ja.
Du er på alle spisesedler for tiden.
Man bliver jo nysgerrig. Hvordan er det at være Clark Olofsson lige nu?
Hvordan det er?
Spørger du, hvordan det er at være mig?
Hvordan fanden tror du?
Clark!
Clark! C-L-A-R-K!
Clark!
HUSTRUEN - VENNEN KURRE
Åh, Clark!
Det føles fandeme kanon at være Clark Olofsson lige nu.
Så skal du se.
Velkommen hos mig.
C 316. Her bor jeg.
Der er mine bøger. Jeg læser meget. Der sidder jeg og skriver.
- Aerobics. Jeg vil holde mig i form. - Ja…
- Det er godt. - Kom. Sæt dig ned…
- Ja. - Ja…
Hvad skete der på restauranten efter røveriet?
- Hvad mener du? - Den lå jo ved siden af politistationen.
- Det var, som om du ville anholdes. - Altså, nej…
Der er slet ikke så tosset her.
Jeg har jo siddet inde så meget.
Der er ro og fred her.
Tid til at tænke.
Tid til at tænke på hvad?
Alt.
Hvad er du nået frem til?
Jeg er færdig med dette liv nu.
Jeg vil starte en tilværelse med Marijke.
Det bliver helt lovlydigt.
- Hvor spændende. - Ja.
Du har jo to børn fra tidligere. To døtre.
Ja.
Nemlig. Det er blevet til to af slagsen.
En med Ingela, hende silden fra saunaen.
En med skønne Madou. Husker I hende?
Jeg løb jo på hende et par år senere, og det ene førte til det andet.
Ja…
Ser du noget til dine døtre?
Altså, det… Vi har et godt forhold.
De elsker mig.
Men ved du hvad?
Det der er overstået. Jeg dvæler aldrig ved fortiden.
Nej, det vil jeg ikke tale om. Skid på det.
Det er vigtigt for mig og bogen. Jeg vil vide alt om dig.
For eksempel… Du virker til at trives her i fængslet.
Hvorfor flygter du så hele tiden?
Hvad fanden er det for et spørgsmål?
Ved du hvad? Alt det der kan være lige meget.
Du skulle jo skrive om, at jeg skal stifte familie med Marijke,
og at jeg bliver løsladt om nogle måneder.
Fokusér på det. Det bliver skidegodt.
Gør nu ikke noget dumt, for helvede, Clark.
- Hvad fanden mener du? - Det er din sidste udgang.
- Det ved jeg. - Om få uger skal du løslades.
Der er ingen chance for, at jeg klokker i det.
Kurre Räven.
Jo, der er.
Sut min pik, skide nøglesvinger.
SKANSEN - MIDSOMMERAFTEN
Flyt dig, gamle satan.
Pis af.
Her kommer Slarken!
Pas på…
Hvad fanden glor du på?
Røvhul.
Er du okay, Slarken?
Glædelig midsommer.
- Morer vi os? - Den snupper jeg.
Glædelig midsommer.
Vi skal more os.
Hold op med det.
Hvad fanden sker der?
Er nogen død?
- Jeg vil have en god, gammel… - Nu skal vi danse.
- …svensk midsommer. - Mor!
Læg jer nu i selen.
Spil for Slarken!
Sådan, ja. Sid ned.
Dans. Glædelig midsommer.
- Sæt hende ned. - Vi fejrer jo.
Hvad er det? Blomster i håret?
Skrid til Bahamas!
- Hvad laver du? - Min herrer…
Kurre!
- Jeg vil have en bajer. - Dans.
Kom så, for helvede. Dans.
Dans.
Kom nu, dans.
Kom nu, dame. Tag en pølse…
- Nej… - Jo.
Godt. O. P. Anderson har aldrig svigtet.
- Skal jeg skænke for dig? - Nej, jeg har styr på det.
- Undskyld mig. - Ja. Davs.
- Glædelig midsommer. - Glædelig midsommer.
Jeg tror ikke, at dette er det rette sted for dig og dine venner.
Det har du sgu ret i.
Festen stinker.
Men bare rolig. Vi skal nok sætte fut i den.
Måske er det bedre, hvis du pakker sammen og smutter.
Vi vil ikke have ballade her til midsommer.
- Det er jeg med på. Hvad er dit problem? - Jeg…
Har du ingen humor? Vi er glade og er kommet for at more os.
Lad nu Berit være.
- Vi er sjove, glade… - Det er ikke så sjovt…
…at en flok ynkelige drukkenbolte kommer og skræmmer livet af familierne.
Det bedste ville være, at I smuttede, Clark.
- Du er ikke totalt retarderet så. - Nej.
Hej, morfar.
Jeg undrede mig over, om du vidste, hvem jeg var. Hvad er det for en tone?
Jeg ved, hvem du er, og at du gør, som du vil.
- Ja. - Men til denne midsommerfest er det nok.
Nu tager du dit satans ækle slæng og forsvinder herfra.
Sådan skal du ikke snakke til mig.
Ingen skal bestemme over mig.
Kom.
Hvad fanden glor I på? Han startede.
Mor.
Tag et jordbær, og nyd midsommeraftenen. De er gode.
Slip mig.
Slarken!
- Lad mig gå. - Glem det der…
Skide violinspiller.
- Kurre! - Slip mig.
Putte!
Slip ham.
Slip.
Hvad fanden?
Ved du, hvem jeg er?
Jeg brækker sgu næsen på dig.
Han har en kniv.
Løb ned i kiosken, og ring efter politiet.
Morfar.
Hjælp mig.
Slarken…
Hvor vover du at slå mig med en flaske?
- Kurre! - Slarken!
Det er nok.
Slarken. Slarken.
Slarken! Vi skal væk…
Slarken, kom nu…
Ring efter lægen.
Kom så, for fanden.
Kom så.
Hjælp ham dog.
Stop, I svin.
Ring efter en ambulance.
Hvad helvede?
- Kan du høre mig? - Du må ikke forlade mig.
Hermed kendes Clark Oderth Olofsson
skyldig i grov vold.
Han idømmes to års fængsel.
Hvad fanden? Vær dog lidt retfærdig.
- Han begyndte jo. - Nå, gjorde jeg det?
Ja, det gjorde du sgu.
Det var jo et uheld. Han faldt jo og ramte kniven.
Min kone er jo højgravid. Nu går jeg glip af mit barns fødsel… Igen.
Måske skulle du have tænkt på det, inden han faldt og ramte kniven.
Sytten gange.
- Han overlevede jo. - Det var fandeme på et hængende hår.
Du skal være glad. Tror du ikke, jeg kunne dræbe ham, hvis det var?
Nu skal du ikke sige mere, Clark.
- Clark, der er vist noget galt… - Ja. Han er jo dum. Jeg er uskyldig.
Før ham bort. Med det samme.
- Skat, har du tisset i bukserne? - Vandet er vist gået.
- Okay, Clark. Kom så. - Det var som satan. Slip.
Skat, jeg… Skat?
- Ud med ham. - Skat, vi ses.
Så…
Du må ikke holde tilbage, Marijke. Det kan hjælpe at skrige.
Sådan. Det skal nok gå.
Jeg prøver bare at forstå det. Du skulle jo begynde dit nye liv.
Men i stedet overfalder du en mand, så han næsten dør.
Ja. Måske var det ikke så smart.
Men bonderøven begyndte jo.
Så jeg gik glip af endnu en fødsel.
Men Marijke var okay med det. Det var sgu værre for mig.
Hvad fanden? Fødsler er overvurderede.
Hvem kan huske dem alligevel?
Det er først, når de begynder at gå og tale, at man skal være der.
Jeg er jo kommet ud til den tid.
Jeg er her jo stadig, for fanden?
Jeg er ikke som min far, der bare forsvandt.
Skal vi ikke tale lidt om din far?
Du virker til at være bange for at blive som ham.
Hvad?
Værsgo.
- En gave. - Ja. Han fylder jo år, for fanden.
- Selvfølgelig skal han have noget. - Hvor fint, Clark.
Hej, skat.
En pistol?
Sten, for helvede.
- Hvad? - Er det en rigtig en?
- Hvad mener du? - En rigtig pistol?
Det er en fødselsdagsgave. Hent nu en pilsner til mig.
For fanden. Du ødelægger stemningen med det samme…
Du går mig fandeme på nerverne, kælling.
Bang, bang, bang!
Clark. Hør efter her.
Os fyre imellem. Kællingerne forstår sig ikke på den slags.
Forstår du, hvad jeg mener?
Er den ikke fin?
Jeg synes, at det er en dårlig idé.
- Hvad mener du? - At lade en seksårig lege…
Din skide idiot. Den er jo for fanden ikke ladt.
Hvad fanden tror du, din dumme…?
Hvad…?
Sikke et satans brag.
Hvad fanden sker der?
- Er du okay? - Du har skudt mig.
I benet. Det er kun en skramme, for helvede.
- Jeg bløder. - Ja, du bløder.
Vorherre til hest…
Jeg er så træt af det her lort.
Ingen sætter pris på mig. Jeg gør alt for jer.
For fanden. Stik mig øllen.
Jeg er så pissetræt af jer.
Idioter. Skrid ad helvede til.
- Jeg har det… - Skrid ad helvede til.
…ikke så godt og bløder lidt…
Giv fanden i ham. Han var en idiot. Mere behøver du ikke at vide.
Nu har jeg et spørgsmål til dig.
Man bliver sgu så ensom her…
Så inden du går…
…må jeg så ikke få dine trusser?
Vi er vist færdige for i dag…
Der er tyve minutter tilbage.
- Ja, men vi fortsætter næste gang. - Hallo…
Det var et forsøg værd.
Helt humorforladt.
JOURNALISTHØJSKOLEN
Jeg havde to år at slå ihjel.
Mens Kedelige Sussi skrev bogen, søgte jeg ind på journalisthøjskolen.
Jeg havde jo skrevet for Betongbladet, og det gik fint.
- Velkommen, Clark. - Tak.
Jeg fik udgang for at tage optagelsesprøven.
I har en time fra og med nu.
Man har jo masser af tid til at læse i fængslet.
Jeg har nok læst alle bøger, der findes. Og et par stykker mere.
Man bliver klog som ind i helvede.
Ingen troede, at jeg ville komme ind.
Men hvor svært kan det være?
- Han har jo alt rigtigt. - Ja.
Og han gjorde det på rekordtid.
Han kan ikke være helt dum så.
Nej, men jeg kan godt se de politiske aspekter her.
Jeg vil på det kraftigste fraråde dig, at lade Clark Olofsson sætte sine ben her.
Tak. Men det handler ikke om det, vel?
- Er vi sikre på det her? - Nej.
Tror du, at jeg vil have det svin her? Vi er ikke sikre, men vi har intet valg.
GODKENDT
Ha! Selvfølgelig kom jeg ind.
Jeg gik ud med topkarakterer.
Clark Olofsson.
Så let som ingenting.
Tillykke, Clark. Det var en ære at have dig her.
- Ja. - Held og lykke.
Tak for denne gang.
CLARK BESTÅR PÅ JOURNALISTHØJSKOLEN
- Der er han. - Davs.
Der sidder du.
- Davs. - Tillykke.
Dav.
- Tillykke med at blive journalist. - Tak.
Hvordan reagerede vennerne?
Altså… "Kæmp for indsattes rettigheder," sagde de.
Synes de ikke, at du er en helvedes karl? Er der en bagside ved berømmelsen?
Nej, de kender mig jo.
Hvordan har du det med det?
Jeg er glad naturligvis.
Jeg bliver endnu gladere om to år og fire måneder, når jeg er fri.
Samfundet har hjulpet dig.
Vil du give pengene tilbage fra kuppet i Göteborg?
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
- Jeg ved ikke, hvor de er. - Hvor mange penge drejer det sig om?
- Omkring 700.000. - Du ved ikke, hvor de er?
Nej, jeg ved det ikke.
Hvilken slags journalistik vælger du? Hvad vil du skrive om?
I tror vel, at jeg vil skrive om noget, jeg er ekspert i.
Det kunne være kriminalitet, bankrøveri og lækre damer.
Men… Jeg vil ikke begrænse mig. Jeg vil lære alt.
Hvordan er det at møde dine vordende kollegaer sådan?
- Jeg har jo set dem før. - Ser en journalist nu sådan her ud?
Jeg ser da bedre ud end jer. Det er tydeligt.
Jeg ville sgu ikke være journalist eller skrive om uinteressante folk.
Hvorfor spilde tid på den slags, når man kunne fokusere på sig selv?
Man fik udgang til såkaldt "praktik" Så det blev til en del…
En aften på café. Ikke så ringe, venner.
Natten er ung, natten er lang.
Vi rocker og ruller, hopper og danser og morer os.
Der er min ven. Kurre.
Jeg troede, at alle var her. Hvad ser jeg nu…?
Clark er i huset. Den bandit.
Lad os feste.
Slarken… Noget til næsen!
Jeg tager gerne imod.
Lad os blive stive.
Sådan. Nu skal der være fest.
- Skål… - …for fanden.
1980'erne… Sikke et årti.
- Han vinder igen! - Han er så stærk.
- Vælt muren. - Na zdorovie.
Tro ikke på alt, hvad der står i avisen. Det var sjovt. Kicki… vi havde sex.
Clark, der er serveret.
Fine sager.
Olofsson!
Tommy Pony!
Godt, at du også har tid til at feste lidt.
Det her med, at du skal være journalist…
Jeg har sagt til alle, at det vil gå ad helvede til.
Alt gik jo skidegodt, indtil du kom.
Det ser sådan ud.
Politi. Alle, der ikke vil tages for narkotikabesiddelse går nu.
Strisseren skal skide.
- Ses. - Du bliver her.
Du bliver her.
For fanden, Clark. Jeg troede, at du holdt din sti ren nu.
Det gør jeg. Alt er perfekt.
- Bland dig ikke. - Du…?
Jeg har kendt dig i hele dit liv, og jeg ved…
Jeg ved, at der er potentiale i hovedet på dig.
Kom nu. Tag nu og vis, at du ikke er den idiot, som alle ser.
Hold kæft. Du skal ikke kalde mig idiot.
Du er idioten. Ingen fortæller mig, hvad jeg skal.
- Skal jeg nu blive lidt bange for dig? - Ja.
Okay. Måske vil du også slå mig?
Men du… Gør det. Slå mig. Giv mig en…
Han bad jo om det.
Du var selv ude om det.
Kan det blive bedre? Det er en magisk aften som altid.
"Skifsen" ligger klar. Party on.
Hold den.
Hvad har du i lommen, Jan?
Jeg hedder ikke Jan, og du har hånden på min pik.
- Jeg ved, hvem du er. - Jeg ved, hvem du er.
Tommy. Lena Nyman!
Hej, Tommy.
For satan.
Michelangelo
Kan du svare nu?
Jeg elsker dig, Clark!
Kurre! Det er Lena Nyman.
Lena Nyman.
…tag dit staffeli med Og male min ven
Nemlig. Skifs. Er han her?
Tjek i vip-logen.
Clark er blevet lovlydig.
Kom.
Så går vi i gang.
Nu skal du sgu få noget pik.
- Tag mig. - Din bedste.
- Jeg kan ikke vente. - Heller ikke mig.
- Hvad fanden er det? - Knap den op. Sådan.
Det var ikke en ordentlig tur…
Godmorgen.
Godmorgen selv.
Verdens hurtigste elsker.
Jeg sagde jo, at jeg var bedst.
Vent til, at vennerne hører, at jeg har knaldet Svartenbrandt.
Gu har du da ej.
Hold op. Slap af.
Jeg ved da, at du er ham den anden.
- Clark… - Ja.
Den bedste selvfølgelig.
Det kan du klappe dig i røven på, at jeg er.
Er der noget ædelse her?
Jeg laver noget.
- Hvad fanden er klokken? - Over 11.00.
For helvede.
Ja. Udgangsafdelingen.
- Sjölander! Davs, det er Clark. - For helvede, Clark…
- Jeg ved, du har prøvet at få fat i mig. - Det var jo kl. 08.00.
- Tiden flyver, når man har det sjovt. - Der er sket noget vigtigt.
Hvad er så skidevigtigt?
Der er ingen nem måde at sige det på. Det drejer sig om din mor.
Jeg har været i kontakt med hospitalet…
Hvordan vil du have dit æg? Hårdkogt eller blødkogt?
Kræften havde spredt sig i hele mors krop.
Hun havde ikke længe igen.
Hun lå bare der og ventede.
Clark.
Jeg elsker dig, mor.
Min Clark…
Det er godt, at du er her.
Jeg er her.
Ja. Jeg er så stolt af dig.
Det ved jeg.
Det skal nok gå.
Ja, det skal nok gå.
Du behøver ikke at sige noget.
Jeg gjorde…
Jeg gjorde, hvad jeg kunne.
Det ved jeg.
Jeg elsker dig.
Du er den bedste.
Ja.
Ja, det er godt.
Hun orkede ikke mere.
Og lige pludselig var hun bare væk.
Farvel, lille mor.
De idioter lod mig ikke engang tage med til hendes begravelse.
Kan du tro det?
Bare fordi jeg kom for sent fra udgang et par gange.
Hvad fanden?
Livet går videre.
TRE ÅR SENERE
Nå, Olofsson…
Efter nogle år var det endelig tid til løsladelse.
Som I ved, plejede jeg at flygte fra spjældet.
Jeg har gjort det 17 gange. Det må være en verdensrekord.
- Nå, venner. - Pas på dig selv.
- Rend mig. - Jeg håber ikke, vi ses igen.
Men denne gang afsonede jeg hele straffen.
Jeg ville blive samfundet kvit og starte forfra som lovlydig.
For alvor denne gang. Som jeg altid har sa…
Min plante. Hvad helvede?
Hør nu. Tag den af… Jeg kan ikke trække vejret.
Ved du, hvem jeg er?
Hvad fanden har jeg gjort?
Uanset hvad, så er jeg uskyldig. Det lover jeg.
Seriøst.
Kom nu. Hvad har jeg gjort?
Jeg har det svært her.
Hvad vil I vide, hvad?
Bare spørg. Jeg skal nok fortælle alt.
Alle mine venner er nogle idioter…
Surprise!
Jeg vidste, at det var jer, hele tiden.
Vi prøvede at narre dig, men så narrede du os.
Marijke… Hej, skat. Og lille Jon, fedt at se dig.
I er fantastiske.
Sussi Pussi er her! Nøglesvingerne.
Nu skal vi feste.
- God plan. - Ja. Den er skidegod.
- Nu fester vi. - Ja.
Spændende.
Hvordan mødte I hinanden?
- I toget. - Ja.
Der kom to gamle mennesker ind…
Det var første gang…
Så det var…
- Hvad snakker I om? - Vi står bare og småsnakker.
- Ja… - Marijke fortalte, hvordan I mødtes.
Ja.
Bogen bliver bedre med dine nære og kæres syn på sagerne.
Ja. Er det overhovedet muligt?
At bogen bliver bedre, altså. Den handler jo om mig.
Jeg pjatter kun. Jeg har intet at skjule.
- Fint. - Ja.
- Kan vi lige snakke sammen? - Ja.
Godt.
Hvorfor snakker du med dem? Du ved ikke, om de taler sandt.
Ingen kender mig bedre, end jeg gør.
Jeg kan huske alt. Du har ikke brug for andre.
Handler bogen om Clark Olofsson,
eller handler den om alle de andre?
- Jeg skriver bogen om dig… - Mig…
- Men jeg tror… - Så er det sådan, vi gør.
Ses.
Marijke, vi smutter.
Godt.
Kom her, alle sammen.
Jeg vil sige et par ord.
Hør efter.
Det er et historisk øjeblik.
Clark Olofsson has left the building.
TILLYKKE MED LØSLADELSEN
Jeg er træt af det her skodland. Fra og med nu
bor Clark Olofsson i Belgien.
Med sin smukke hustru, Marijke, og sin lille søn.
Og det er slut
med bankrøverier.
Nu vanker der grillfester og drinks på verandaen.
Jeg arbejder på topmaven.
For helvede, Slarken.
Jeg vil sige til jer alle sammen… Ærligt og oprigtigt…
Rend mig!
Skål.
Til Belgien.
Han smutter.
- Held og lykke, Clark. - Held og lykke.
Giv Slarken en hånd!
Tak, Kurre.
Jeg klarer mig altid. Det ved du. Bare rolig.
Okay, skat. På med selen.
- Nu overholder vi loven. - Okay.
Sussi Pussi, det troede du ikke. Men der ser du…
Jeg kan overholde loven.
- Men du har drukket for meget til at k… - Ses.
Han kommer igen.
Jeg elsker dig, Clark.
Sidder du godt der, min ven?
Mor sover. Det er kun dig og mig.
To natteravne.
Bare rolig, min ven.
Far skal lige ordne noget.
Hvorfor stopper vi?
Jeg skal bare fylde lidt op.
- Bare rolig. Det tager kun et sekund. - Kom nu, Clark…
Som sagt kan du gøre, hvad du vil, men du tager det ikke med hjem til os.
- Det er vigtigt for mig. - Ja.
Det ved jeg.
Jeg elsker dig jo… og ham.
Jon.
- Det tager kun et sekund. - Jamen Clark…
Syv hundrede tusinde kroner.
Skejserne fra røveriet i Göteborg.
Det skulle nok række et stykke tid.
Så kører vi.
18 MÅNEDER SENERE
BRUXELLES LUFTHAVNSTAXA
Se her, Jon.
Davs med dig, Jon.
Her kommer ballonmonsteret.
- Hej. - Sussi, kom ind.
Jeg pjatter kun.
- Hej, Clark. - Hej, Sussi Pussi!
- Velkommen til Casa del Olofsson! - Tak.
- Slå dig ned. - Tak. Hvor fint.
- Hej, Jon. - Vi fejrer Jons fødselsdag.
- Det ved jeg. Sikke en fin kage. - Ja, jeg har lavet den.
Hvor gammel bliver du?
Held og lykke med det.
Den taler ikke.
Han er ikke bagefter eller noget, men flytningen og alt det…
Det skal nok komme.
Tillykke, Jon.
Hvordan går det med bogen?
Jo tak. Jeg gør fremskridt.
- Det bliver en lang bog. - Ja.
- Du har jo været produktiv. - Ja, nemlig.
Jeg har det sådan her…
En pistol?
Kælling.
Værdiløse…
…og jeg har et par spørgsmål, hvis det er okay. Clark?
Hvad?
- Skal vi snakke her eller udenfor? - Nej. Det er fint her.
Jeg har intet at skjule for Marijke. Hun kan klare en del.
Okay.
Du vil jo helst ikke tale om din barndom.
Men da du har egen familie, hvordan ser du så den familie, du voksede op i?
Dit forhold til din mor og så videre…
Mor.
Mor er her. Det skal nok gå. Jeg elsker dig.
- Nej. - Jeg vil altid være her for dig.
Mor.
Dygtig dreng.
Hun var fin.
- Skidefin. - Ja.
Jeg har haft en del kontakt med Maria, som var din kæreste i flere år.
- Hun fortalte… - Jeg sagde, du ikke skulle tale med andre.
Clark, vent.
- Hvad skete der lige? - Seriøst.
Hvad?
Hvorfor fokuserer du på det gamle skidt? Lad nu lortet ligge.
Du har verdens bedste historie lige foran dig.
Clark Olofsson. Tidligere kriminelt geni og nu familiefar.
Det er en bog om hele dit liv. Vi kan ikke springe fortiden over.
Alle dem, du har såret…
Så. Det her dur ikke i dag. Det virker forkert, ikke?
Vi gør det en anden gang.
Du må smutte. Jeg har travlt. Farvel.
Jon, nu kommer ballonmonsteret tilbage.
Lad os få kage. Nu kommer verdens bedste far.
Det er jo det, Sussi skal skrive om.
Clark Olofsson. Verdens bedste far i første forsøg.
Tredje forsøg, teknisk set, men I er med på, hvad jeg mener.
Politiet kommer.
Jeg viste alle, at jeg kunne leve et lovlydigt liv.
Næsten da.
Clark Olofsson, vi har omringet huset. Kom ud…
For helvede…
Det var helvedes dyrt at være lovlydig familiefar.
Pengene fra røveriet i Göteborg slap jo hurtigt op.
Sådan noget pis.
For at være på den sikre side havde jeg sat forretningsidéer i gang
med min gamle kompagnon, Kurre, lige efter løsladelsen.
Kurre havde gode forbindelser i Belgien, og sammen med en fyr fra Televerket
fandt vi en smart måde at eksportere varerne til Sverige på.
Ham på Televerket aflyttede opkald, så vi havde styr på tolden og strisserne.
Derfor kaldte de os Televerksligaen i aviserne.
Oloffson-ligaen havde været bedre…
- Genialt, Slarken! - Så let som ingenting.
…hvis I spørger mig.
Det var en perfekt plan. Pengene strømmede ind.
Er du okay, Jon?
…Marijke spurgte ikke til mine forretningsrejser,
og jeg holdt mit løfte. Jeg arbejdede ikke hjemmefra.
Det var sjovt at have drengen med.
Hold op med at græde.
På en måde.
Jeg kunne være verdens bedste far og gøre forretninger.
Jeg kombinerede forretning med fornøjelse.
Alt gik skidegodt…
…indtil nu.
Kom, Jon.
Pludselig kom de og ødelagde alt som altid.
Jeg havde over én million i tasken. Dem skulle strisserne sgu ikke have.
Det var på tide at stikke af og sige "tot ziens" til Belgien.
Belgien er jo så helvedes overvurderet.
Godt. Hør så her…
Jeg er nødt til at smutte, men mor finder dig.
Det skal nok gå. Hej.
For helvede.
Her er nogle skejser til is og ædelse.
Så er alt okay mellem os.
Så siger vi det. Far skal gå nu. Jeg skal ordne noget.
Men… vi ses senere.
Satans også!
Fint. Kom så.
Nu skal du med mig. Bare rolig. Det skal nok gå.
Sådan.
Det skal nok gå.
Bare rolig.
Hvad fanden?
Hold op med at stirre.
Jeg ved godt, at det her ikke er så sjovt.
Jeg kan sgu ikke gøre for, at strisserne kom.
Det kunne være meget værre. Tro mig.
Skulle jeg bare efterlade dig her på gaden?
Det her er ingenting.
Du skulle se, hvad min far gjorde mod mig.
Han gjorde ting, jeg aldrig ville gøre mod dig.
Jeg ved, hvordan det føles.
At blive svigtet uden nogen, der bryder sig om en.
Men jeg bryder mig om dig.
Hører du? Jeg er en god far.
Jeg gør det så godt, jeg kan.
Let som ingenting.
- Den gamle kan endnu. - Skvadderhoved.
Det lød sgu, som om du sagde "skvadderhoved".
Det ville være et sjovt første ord.
Nå…
Nu kører vi til Sverige.
For helvede.
Sortez de la voiture avec les mains au-dessus de votre tête.
D'accord. Maintenant, monsieur.
Kom ud med hænderne over hovedet, hr. Olofsson.
Du er omringet. Vi skyder.
Fandens.
Hvor er du fin, Clark.
Tak.
Din forbandede møgunge!
Okay, I fik mig.
Jeg overgiver mig.
Skide idioter.
- Jeg har et barn i bilen. - Smid våbnet.
- Min søn er i bilen. - Allez, allez…
Kom ud af bilen.
- Min søn er i bilen. Slap af. - Du er omringet…
Det skal nok gå.
Min søn er i bilen. Tag det roligt. Jeg kommer ud.
- Jeg kommer ud. - Du kan ikke flygte.
- Ingen hurtige bevægelser. - Jeg har min søn i bilen.
Okay?
Jeg overgiver mig. I fik mig. Jeg er uskyldig.
Jon, du må ikke være bekymret, min dreng.
Det skal nok gå. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig. Vær forsigtig med barnet.
Det skal nok gå. Vi ses snart.
Det er ikke min taske.
Det er ikke min. Jeg har aldrig set den.
Jeg ved ikke, hvad der er i. Jeg er uskyldig.
Pas på mit barn.
Det skal nok gå, min dreng.
Han hedder Jon.
Jeg kender Clark Oderth Olofsson skyldig
i grov narkotikasmugling.
Han idømmes ti års fængsel.
Ja.
Fandens også…
- Olof Palme. - Hvad?!
Statsminister Olof Palme er død.
En mand sidst i trediverne skød statsministeren med to skud.
- Man kan slet ikke forstå det. - Det er frygteligt.
KUMLA FÆNGSEL
DEN 1. MARTS 1986
- Navn og ærinde, tak. - Hej. Sussi Korsner. Besøg til Clark.
- Dav, Sussi. - Hej.
Palme… Har du hørt det?
Så…
- Hvordan gør man en nonne gravid? - Jeg ved det ikke.
Man knepper hende.
Der er hun.
For helvede.
Hun har nok fået mave på.
Hvad fanden er der med dig? Ved du ikke, hvem faren er?
Det kan ikke være mig. Du har aldrig villet.
Du har vel hørt, hvad der er sket.
Hvad er der sket? Jeg er i isolation, hvordan skulle jeg vide det?
Olof Palme er blevet myrdet.
I nat.
Det var satans.
Jeg troede, at jeg havde gjort noget.
Godt, at jeg sidder i isolation, ellers var jeg blevet mistænkt for det.
- Vi skal tale sammen. - Jeg kunne godt lide Palme.
Han bød jo på cognac. Har jeg fortalt dig om det?
Lige efter Norrmalmstorg, Jeg klarede det hele.
Så ringer de og beder mig om at tage til…
Tag nu den der tingest, og optag. Det er en skidegod historie.
Jeg er færdig med bogen.
Jeg vidste, du havde det i dig. Godt gået, Sussi Pussi.
Jeg har besluttet, at jeg ikke vil udgive den.
Hvad?
Jeg har tænkt længe over det.
Verden har ændret sig…
Bogen betyder intet mere.
Du betyder intet mere.
Jeg vil ikke være en af dem, der gør Clark Olofsson til en myte.
Du må ikke joke sådan. Du fik mig næsten.
- Den var god. - Jeg vil ikke udgive den.
Selvfølgelig skal du da udgive bogen. Den er god.
Hvad er der med dig? Har jeg gjort noget?
Jo mere jeg talte med folk, som har stået dig nær…
…eller som har troet, at de stod dig nær,
så gik det op for mig, at du kun går op i én ting, og det er dig selv.
Du skulle jo ikke tale med de andre.
Hvorfor gjorde du det? Det er dumt.
Bogen handler om mig. Du skal tale med mig.
Jeg ville have sandheden.
Jeg ville vide, hvordan folk så dig.
Ikke bare dit manipulerende vrøvl.
Jeg er glad for, at jeg talte med dem.
Ved du hvad, Clark? Alt kørte for dig.
Du fik så meget kærlighed uden at give noget retur.
Gang på gang ødelagde du det hele.
Du har udnyttet et naivt system og vendt vennerne ryggen.
Du har svigtet Marijke igen og igen.
Hun er jo ikke den eneste. Der er mange flere end hende.
Dine døtre.
Dine børn. Hvordan har de det?
Hvordan har de det?
De har det fint.
Du satte din søns liv på spil for lidt stoffer.
Du udnytter jo folk, Clark.
For kriminalitet, bekræftelse og sex.
Når du ikke har brug for dem mere, så smider du dem væk og går.
Du spørger ikke, hvordan de har det.
Men jeg kan fortælle dig det, for jeg har talt med dem alle.
De har det skidt på grund af dig.
Jeg har faktisk kun et…
Et sidste spørgsmål.
Hvordan føles det at være Clark Olofsson?
Seriøst.
Nå…
Hvordan det føles?
Jeg skal sige dig præcis, hvordan det føles.
Det føles sgu, som om jeg først lige er begyndt.
Rend mig.
BASERET PÅ "VAFAN VAR DET SOM HÄNDE?" I-III AF CLARK OLOFSSON
Tekster af: Kim Widt Nielsen