VAN WIRT LEGETØJ
Dukker har eksisteret siden de tidlige egyptere.
De fandt endda en i Kong Tuts grav.
Han ville ikke af med den.
Selv i det hinsidige.
Men hvad er en dukke egentlig?
Intet andet end menneskehedens forsøg på at færdiggøre det, den almægtige startede.
Tilgiv mig, hvis det er en smule blasfemisk.
Det, jeg prøver at sige, er,
da Herren skabte mennesket af støv, stræbte han efter perfektion.
Er det ikke rigtigt?
Det lærte jeg i søndagsskolen.
En dukke synder ikke.
Den har intet kød, der kan dræbes, ingen sjæl, der kan mistes.
Det er Guds ideal gjort kendt.
Ville Gud så elske os højere, hvis vi var lavet af plastik?
Ikke at du ikke har en pointe.
Lad være med det. Stå fast på det, du mener.
Jeg kan godt lide, når folk tænker selv.
Jeg har altid kunnet tænke selv.
Som det fremgår af dit curriculum vitae.
Afgangstaler i gymnasiet.
Præsident i Natchez Debatklub.
Cand.mag. fra Ole Miss.
Jeg har aldrig haft en mere kvalificeret kandidat til samtale.
Jeg vil gerne lige tilføje,
at mine akademiske præstationer blegner i forhold til min ihærdighed.
Jeg ved, det er hårde tider, og du har sikkert mange ansøgere,
men hvis du ansætter mig som din sekretær,
vil jeg bestræbe mig på at udføre exceptionelt kontorarbejde.
Tja…
Du er desværre ikke den rette til stillingen.
- Er jeg ikke? - Beklager, fr. Dellum,
men tak for interessen. Min assistent følger dig ud.
"DUKKEHUS"
Har du det bedre?
Hovedpinen varer kun et par timer.
Du befinder dig på min ejendom. Dette er mit private dukkehus.
Dit dukkehus?
Jeg har selv designet det.
Fra tapetet til stukroserne.
Det er måske en smule eklektisk,
men jeg er ikke disciplineret nok til at holde mig til en periode,
så udgangspunktet er victoriansk krydret med americana og edwardiansk.
Hvad er det her? Hvorfor er jeg her?
Dette er dit hjem de næste syv dage.
Mit hjem?
Fr. Dellum, jeg var ærlig,
da jeg fortalte dig, hvor imponeret jeg er over din baggrund.
Du er alt for særlig til at sidde ved en skrivemaskine,
så jeg har tilmeldt dig skønhedskonkurrencen.
Sagde du…
…skønhedskonkurrencen?
Du må forstå, det er en stor ære.
Tilmeldingen sluttede i sidste uge.
Det sætter jeg virkelig pris på,
men jeg vil ikke være med i din skønhedskonkurrence.
Din deltagelse er ikke til debat.
Lad mig komme forbi.
Hører du, hvad jeg siger?
Han kan høre dig. Han kan bare ikke svare.
Han mangler det meste af sin tunge.
Der er kun én vej ud herfra.
Det er ikke gennem vinduer og døre.
Hvad er det, du vil?
Det finder du snart ud af.
Indtil da vil jeg lade dig finde dig til rette.
Jeg finder mig ikke til rette, jeg finder ud.
Du kan ikke bare efterlade mig alene.
Du er ikke alene.
Luk mig ud!
Pokkers også.
Hallo! Kom tilbage!
Luk mig ud herfra!
Det er lige, hvad vi har brug for.
Aurelia, ser du ikke, hun er hunderæd?
Ser du ikke, jeg er ligeglad?
Lille frøken "startede i midten af konkurrencen".
Hun har ikke gennemført de første tre test.
Hvem er I?
Vil nogen fortælle mig, hvad der sker?
Du er blevet kidnappet af en sindssyg, rig legetøjsmager,
der er syg i hovedet og besat af dukker.
Så han har lavet alt det her. Han leder efter den perfekte dukke.
En mor til sit barn.
Han får os til at udføre opgaver i sin skønhedskonkurrence,
og dem, der ikke klarer dem, elimineres
på den værst tænkelige måde.
Det er ikke virkeligt.
Fortæl mig, det er en joke.
Lad os finde dig en seng.
Det her er vores værelse.
Jeg er her. Der er Bonnie.
Jeg vil ikke slappe af. Jeg vil væk herfra.
Jeg ved, hvordan du har det. Sådan havde jeg det også først.
Var til jobsamtale, stoppede for at hjælpe én på vejen…
Hvis alle, der har været til jobsamtale, forsvinder, får politiet…
- Politiet må få mistanke. - De andre var anderledes.
Aurelia var danser. Faye arbejdede i en børnehave.
Ser psykopaten én, han tror vil blive en god dukke,
slår han til, og det er det.
Jeg blev taget fra mit hus.
Jeg ved stadig ikke, hvorfor jeg blev valgt.
Hør, hvad jeg siger. Der er ingen udvej.
Tro mig, vi har været her i ugevis. Vi har prøvet.
Huset er bygget som en bankboks.
Van Wirt sagde sandheden.
Der er kun én vej ud, og den vil du ikke tage.
Du burde spise noget, inden det begynder.
Jeg er ikke sulten.
De fylder kun køleskabet hver anden dag.
Jeg så ham i går. Den lille dreng.
Otis.
Han kiggede ud af sit vindue.
Hvor er hans mor?
Hun døde for to år siden.
Officielt sejlede hun ud i sumpen for at plukke blomster,
der skete en ulykke, og hun faldt i.
Men det var ikke det, der skete?
Det siges, at hr. Van Wirt ikke slog helt til seksuelt.
Så hun fandt sig en hingst.
Det, han gjorde, er for grusomt til ord.
De har en gammel ønskebrønd.
Den har været udtørret siden borgerkrigen.
Det eneste, nogen ønsker der, er himmelsk frelse.
Der er langt ned.
Vent. Nej, nej!
Kom nu! De kommer!
Skynd dig.
Du skal vælge én og finde en plads hurtigt.
Rør dig ikke. Tal kun, hvis der bliver talt til dig.
Nå?
Jeg troede ikke, vi skulle have flere nye.
Jeg gjorde en undtagelse.
Hils på hende.
Hvad er dit navn?
Du har da et navn, ikke? Jeg kan ikke bare kalde dig "klovnedukke".
Mit navn er Coby. Klovnen Coby.
Hvad siger du så, Otis?
Jeg tror, det er den lykkeligste dag i mit liv.
Du ved, jeg ikke kan lide din sarkasme.
Hyggeligt at møde dig, Klovnen Coby. Jeg hedder Otis Van Wirt.
Det var godt.
Jeg er tilbage efter arbejde.
Husk nu, du skal behandle dit legetøj med respekt.
Det gør jeg altid.
Hvorfor tror voksne, at børn kan lide klovne?
Alle kan lide klovne.
Det siger alle, de kan, fordi de tror, at det skal man,
men i virkeligheden kan ingen.
Jeg tror, jeg siger til Eustace, han skal smide dig ud.
Ærgerligt for dig.
Jeg kan lave et tryllenummer.
Vil du se et tryllenummer?
Jeg tror, alle hader tryllekunstnere lige så meget, som de hader klovne.
Hvordan gjorde du det?
Gør det igen.
Det her er mit dukkehus.
Min far har lavet det til mig,
fordi jeg er hans eneste søn og arving til hans formue.
Hvis du vil være her i morgen, gør du, som jeg siger.
Gør det så igen.
Coby?
Hvad var det for noget voodoohalløj?
Min onkel elsker magi. Han lærte mig tryllekunster som barn.
Det var da dejligt.
Mig kan du ikke narre.
Jeg så, hvad der skete. Den kørte af sig selv.
Helt ærligt, Aurelia, hvad er det, du siger?
Jeg siger, at hun er en løgner.
Og hvis du tror, det skåner dig,
tager du helt fejl, for jeg kan også nogle tryllekunster.
Og den lille møgunge vil elske mig.
Og hvad nu, hvis du vinder?
Hvad sker der så?
Hvad indebærer det at være drengens mor? Er der nogen, der ved det?
Betyder det, at man skal være Van Wirts kone?
Lige meget hvad det betyder, har jeg tid til at finde en udvej, når jeg vinder.
Man kan ikke finde udvejen, hvis man er død.
Hvad er det?
Det kan kun betyde én ting.
En test.
Vi skal ikke bare lege med drengen.
Det, der starter nu, er det, der virkelig tæller.
I aften fokuserer vi på déjeuner a la fourchette
eller le lunch, som de kalder det i det franske kvarter.
Der er formaliteter, der skal overholdes.
Ikke mindre vigtigt end en middag.
Her har I byggeklodserne
til vores kulinariske ballet.
Salatgaffel, kødgaffel, bouillonske,
vandglas, Apollinaris, et cetera, et cetera.
Den hypotetiske menu til vores eftermiddag er
crawfish cardinal,
terrapinsuppe,
fyldte kyllingelår
samt et udvalg af is og tærter.
Som altid bedømmes I efter præcision.
Afvigelser vil resultere i et tildelt point.
Den, der til sidst har flest point, vil blive kasseret.
I har ét minut til at dække frokostbordet.
Gå i gang.
Tredive sekunder.
Femten sekunder.
Fem sekunder.
Frys!
Okay.
Lad os se, hvad vi har.
Kniven vender mod tallerkenen.
Frugtskeen ligger rigtigt.
Apollinaris-glasset er korrekt.
Perfekt resultat.
Servietten er sørgeligt foldet.
Salat- og kødgaffel ligger forkert.
To point.
Kniven skal vende ind mod tallerkenen.
Nøddeskålen står forkert.
Du har brugt en bouillonske til terrapinsuppen
i stedet for en terrapingaffel.
Og vandglaskatastrofen giver tre point.
Fire point i alt.
Du overrasker mig.
Dette er ikke egnet til min værste coonhund.
Servietter,
enten med hulsøm eller hultakker, foldet i en trekant.
Den lange kant mod gaflen.
Vandglasset ved spidsen af kniven.
Apollinaris-glasset på samme dækkeserviet til højre,
lige nedenunder vandglasset.
Flere overtrædelser, end man kan tælle!
Lad os ikke trække det i langdrag.
Nej, vær sød! Jeg har ikke lært det her.
Mine forældre arbejdede på en konservesfabrik. Jeg vil ikke dø!
Hvad fanden er en terrapin?
Det er en skildpadde, din idiot.
- Jeg fatter ikke, det her sker. - Stakkels Faye.
Fuck hende. Så er der én mindre.
Barnet vil ikke redde dig.
Intet vil redde dig.
Det var ikke blot en tryllekunst, vel?
Vil du høre en hemmelighed?
Det er en gave.
Noget, jeg er født med.
Noget, jeg har kunnet, siden jeg ikke længere var en lille pige.
Hvad kan du ellers?
Jeg har ikke fundet ud af det.
Jeg var bange for, hvad der ville ske, hvis min familie vidste det.
Hvad ville der ske?
De kunne tro, jeg var besat eller noget.
Arrangere en eksorcisme.
Der, hvor jeg kommer fra, er der mange regler om,
hvad der er rigtigt og forkert.
Og om, hvordan man skal leve og ikke leve.
Derfor rejste jeg hjemmefra.
Jeg ville være fri.
Vi ved vist begge, hvordan det føles at være anderledes.
Jeg er ikke anderledes.
Du går ikke i skole, og du er en dreng, der leger med dukker.
Hvad har du imod dukker?
Ingenting.
Jeg siger bare, det er ikke som andre mennesker,
og det kan være svært.
Jeg plejede at gå i skole, men de andre tæskede mig.
Læreren sagde, jeg var mærkelig og aggressiv.
Nu går jeg ikke i skole.
Savner du dem ikke? Din mor og far?
Jeg savner, at min mor synger mig i søvn.
Du savner din mor, gør du ikke?
Vil du høre en hemmelighed?
Jeg håber, du vinder og bliver min mor.
Det ville være dejligt.
Men jeg ville ikke være en god mor, hvis jeg var ked af det.
Hvorfor ville du være ked af det?
På grund af alle dukkerne vi måtte smide i brønden.
Jeg smider hele tiden gamle dukker ud.
Men de er ikke bare dukker, de er mine venner.
Hvis du siger til din far, han skal holde op og slippe alle fri,
lover jeg, at jeg bliver den bedste mor, du kunne ønske dig.
På spejderære.
Nej, vi har bare brug for mere tid.
Folk skal nok købe dem.
Vores nye dukker er bedre,
end noget Mattel eller Hasbro har…
Og hvad så, hvis de har Barbie?
Vi bruger gammeldags metoder.
Vores dukker er håndsyede.
Vi har bare brug for mere tid, så finder folk os.
Og salget vil stige!
Hvorfor ligger du ikke i din seng? Vækkede jeg dig?
Jeg ville spørge dig om noget.
Kom herover.
Er du i knibe, far?
Livet udfordrer os sommetider.
Og som gode kristne er vores opgave
at møde disse udfordringer uden tøven.
Da vi mistede din kære mor,
besluttede jeg, at den, der skulle erstatte hende,
måtte være perfekt.
Far vil finde verdens bedste mor til dig.
Den perfekte mor,
der altid vil være der for dig.
Du stoler på mig, ikke?
- Jo, far. - Godt.
Nå…
Hvad ville du spørge mig om?
Ingenting.
Okay.
I dag skal I imponere mig med,
hvad I måske betragter som en husgerning.
Men som mange andre ting i livet, hvis den udføres korrekt,
kan selv den mest almindelige opgave blive til kunst.
Korrekt strygning og foldning af en skjorte.
Ved at følge Monsieur Seydoux' regler
fra hans berømte Dauphine Street Laundry.
Som vi alle ved,
lagde Seydoux stor vægt på ingredienserne til sin strygestivelse.
Det var Seydoux, der brugte Courvoisier
i stedet for finsprit i sin stivelse
samt forskellige urter…
…som gav den dens karakteristiske aroma.
I har tre minutter til at lave jeres stivelse
og til at stryge og folde jeres skjorte.
Tiden går.
Korrekt blanding og anvendelse af jeres stivelse er alt,
der står imellem triumf eller katastrofe.
Husk på, der skal foldes, ikke laves pressefolder.
Glatte folder forhindrer at stoffet krøller.
Stoffet og vævningen afgør den korrekte teknik.
For meget lavendel.
Ikke nok Courvoisier.
Tre.
For meget stivelse.
Denne skjorte kunne selv gå ud af døren.
Og…
Jeg tror ikke mine egne øjne.
Det ligner et brændemærke.
Jeg havde ventet mere af dig.
Læg din venstre hånd på brættet, og rør den ikke.
Lær lektien.
Jeg sagde folder, ikke pressefolder.
Ikke nok stivelse.
Den lugter som et bordel.
- Fire. - Helliget vorde dit navn.
I morgen markerer slutningen på vores rejse.
Og den sidste test.
Den, der udmærker sig, vil få en stor ære.
Og de andre…
Tja…
Hver eneste af jer kan vinde.
Så jeg foreslår, I får en god nats søvn.
Hvad gør vi?
Jeg vil ikke dø.
Din magi og dit fedteri virkede vist ikke.
Vi hopper på dem, når de kommer ind. Vi laver våben og slår dem.
De kan ikke skyde os alle sammen.
Det skulle vi have gjort, da vi var flere.
Det er bedre end intet at gøre.
Du sagde selv, vi må gøre noget.
Jeg troede, jeg var nået ind til ham.
Lille lort.
Bliver jeg valgt som hans mor, vil jeg som det første kvæle ham.
Jeg har ondt af ham.
Jeg tror, Van Wirt kan lide dig.
Han har lige brændt min hånd.
Du brændte en af hans skjorter.
Han kunne have smidt dig i brønden.
Van Wirt ved nok, hans søn kan lide dig.
Hvordan fik du forresten bilen til at køre?
Hvad laver du?
Aurelia?
Er du sindssyg?
Jeg ved, Van Wirt vil have den kælling vinder.
Og jeg vil ikke dø i morgen.
Ingen af os skal dø i morgen, Aurelia.
Hvordan det? Tryller du os væk herfra?
Nej. Vi går ud ad hoveddøren.
Han ejer jorden 16 kilometer i alle retninger.
De ville nå at fange os.
De vil intet vide, i hvert fald i begyndelsen.
Længe nok til at give os et forspring.
Hvilket forspring?
Han elsker dukker.
Så vi giver ham dukker.
Dette er den sidste test. Og den vigtigste.
I dag finder vi ud af, hvem I virkelig er.
At vide hvilken gaffel man bruger, er ikke vigtigt,
hvis ens sjæl er i fare.
Det der er ren voodoo.
Jeg tror, der er en vej derovre efter sumpen. Kom nu.
Vent. Vi kan ikke tage af sted endnu.
Min søn skal kun være i selskab med de frelste.
Hvad fanden er der galt med dig?
Vi kan ikke efterlade drengen med ham. Vi må tage ham med.
"Så fælder han træer,
udspænder målesnoren."
Når vi er i sikkerhed, fortæller vi politiet alt. De redder ham ud.
Vi ved ikke, hvad han gør, når han ser, vi er væk.
Han kan forsvinde og tage Otis med. Jeg efterlader ham ikke.
"Tegner billedet med gravstikken,
skærer det ud med kniven og sætter det af med cirklen."
Jeg håber, du er klar til at være mor.
Undskyld. Jeg er for bange.
"Han laver det efter en mands skikkelse,
efter menneskelig skønhed,
til at stå i et hus."
Hvilken af profeterne fra Det Gamle Testamente sagde det?
Vent på mig!
Otis.
- Hvem er du? - Jeg er Coby.
Hvad laver du her?
Jeg flygter, og jeg vil have dig med.
Flygter?
Din far er syg, Otis.
Han har gjort nogle meget forkerte ting.
Hvor er de andre dukker?
De er flygtet, men jeg kunne ikke tage af sted uden dig.
Kom med mig.
Undskyld.
Vent på mig!
Du må ikke efterlade mig.
Tak.
For langsom og for højlydt.
Tillykke, fr. Dellum.
Du bliver en fantastisk mor til min søn.
Hvordan?
Der sker ikke noget på min ejendom, som jeg ikke kender til.
Det, der er med disse gamle dukker, er,
at deres porcelænshoveder er fantastiske lydledere.
Jeg kunne ikke høre hele jeres plan, men jeg hørte nok.
Så jeg besluttede, at jeres flugtforsøg ville være den sidste test,
og det var kun dig, der bestod.
Kun du holdt nok af min søn
til at komme tilbage efter ham og risikere dit eget liv.
Det er jeg dybt rørt over.
Hvad gør du ved mig?
Jeg gør dig perfekt.
Så, så.
Det er måske ikke så behageligt, men det bør være smertefrit.
Jeg har designet den sådan, kun for dig.
Vær nu sød!
Vær nu sød! Hjælp!
Hjælp!
Det her er dejligt, ikke, Otis?
Jeg ville ønske, hun talte mere.
Vi må give hende tid.
Hun har haft en vanskelig tilpasning.
Det var en smule akavet den første uge,
men jeg kan se, du er ved at få styr på det.
Jeg er meget stolt af dig, Coby.
Men vi må finde et bedre navn.
Coby Rae passer ikke rigtigt
til en elegant og fin tingest som dig.
Jeg må tænke lidt over det.
Der er intet som eftermiddagste til at dulme sjælen.
Sjælen?
Du bør ikke bruge ord, du ikke forstår, Van Wirt.
Hvem er I?
Hvordan er I kommet ind?
Eustace!
Eustace?
Eustace!
Han kan ikke bevæge sig.
Og det kan du heller ikke.
Du skal ikke være bange for os.
Åh gud.
Vi burde have været her tidligere, men dine besværgelser var meget svage.
Vi kunne dårligt opfange dem.
Sagde du besværgelser?
Du er én af os.
Forlad mig ikke.
Jeg lover, jeg vil være din mor, men du kan aldrig komme tilbage hertil.
Det er nok mere sikkert, hvis du ikke bruger dit fornavn her.
Har du et mellemnavn?
Spalding.
Så hedder du Spalding.
Og hvis nogen spørger, har du været her hele dit liv.
Ligesom din far før dig
og hans far før…
Ham.
- Jeg hedder Myrtle. - Jeg hedder Spalding.
Det er dejligt med én på min egen alder.
Min plan er at lede stedet her en dag.
FRØKEN ROBICHAUX' AKADEMI for exceptionelle unge damer.
Tekster af: Nadja la Cour