"KLON"
Okay.
Jeg ved det godt. Ingen sang.
Værsgo.
Velbekomme.
Hvad er det på din...
- Granatæble? - Tyttebær.
Jeg tænkte på dengang, du viste mig fjordene. Kan du huske det?
Et dejligt minde.
Nej. Du skal gøre det. Ellers bringer det uheld.
- Jeg kan ikke. - Lad mig.
På trods af udfordringerne, nyder jeg dette kapitel.
Og jeg elsker din nye begejstring.
Kagen. Din coq au vin.
Det var dig, der sendte mig på kokkeskole.
Det er fantastisk.
Men det tog for mange år, John.
- Hvad gjorde? - At få dig en ægte passion.
En voksen én.
Noget, der ikke inkluderede en pub eller et omklædningsrum.
Skal jeg nu have endnu en af dine taler om livet?
Humaniora for fjerde klasse og en trænerstilling
føles bare så umodent.
- Jeg kan godt lide rutinen. - Det passer ikke.
Vores søndage er triste.
Du gruer for starten på skoleugen.
Det er ikke godt for mig, du slæber rhinovira og influenza med hjem.
Det er ikke sikkert.
Så, mig, herhjemme, uden job. En enke til en arbejdsnarkoman.
Som en af de amerikanske hjemmegående husmødre,
der venter på, hendes rige mand kommer hjem og spiser.
- John, jeg mener bare... - Jeg skal ændre hele mit liv,
hele min selvforståelse, for at bo her med dig.
Og det værdsætter jeg. Det gør jeg. Virkelig.
Men hvis jeg ikke har noget, der er mit eget, et formål,
ender jeg i en spiral. I frit fald.
Og jeg griber dig.
Officielt?
I Guds og dine advokaters øjne?
Det er min fødselsdag. Og jeg vil hellere give end at modtage.
- Nej. - Jo.
Godmorgen, hr. fartdjævel.
Det her lader du aldrig fare.
Nok ikke.
Men du har arbejdet hårdt for det. Du fortjener lækre ting.
Jeg har købt disse til os.
- De er til en app, der hedder JogMapper. - JogMapper?
Ja, vi kan se hinandens løbeture.
Du sagde, du ville have en støtteven, og nu har du to.
Mig og en satellit.
Jeg har ikke brug for teknologi for at løbe et maraton.
Nogen skal gøre dig udmattet.
Jeg er ikke i humør til at blive drillet.
Det er sjovt at bruge din gamle mands penge.
Vi har undersøgt, hvordan gamle kulturer benytter lignende former
til at udarbejde store idéer.
Så hvad har vi?
Vi har guder. Vi har konger.
Vi har udødelighed. Vi har livet efter døden.
Vi har gravsteder og templer,
steder, der skulle bringe folk tættere på det ukendte.
Kan vi se en form, der går igen, heroppe?
Er der noget, I genkender?
Ja, Caroline.
Trekanter.
- Hvad siger du? - Trekanter.
Ja. Rigtigt. Trekanter.
Og ved vi, hvilket århundrede disse trekanter først dukkede op?
Nogen, der ved det?
Er der nogen, der...
Det er et svært spørgsmål. Jeg...
Jeg troede, du sagde ingen skærme.
Ja, jeg skal bare lige...
- Ja. - John, det er dr. Ziegler.
Der er sket noget. David har fået et slagtilfælde. En blodprop.
Han får blodfortyndende medicin.
Vi venter på resultatet af CT-scanningen, men det ser ikke godt ud.
Skynd dig herover. Nu.
- David Randolph? - Derovre.
Det er mit hospital og min patient.
Din behandling tilsidesættes.
- Med hvilken bemyndigelse? - Efter Davids eget ønske.
Fr. Kozlowski.
Kvinden her insisterer på at lægge din partner i kunstigt koma.
Hvad? Hvad taler du om... Hvad sker der her?
David ønskede, at hvis det kom hertil, skulle hans plan følges.
Så det er det, vi gør.
Det står i hans forhåndsdirektiv, og derfor flytter vi ham med det samme.
- Hvorhen? - Til hans laboratorie.
- Toranos hovedkvarter. - Nej. Jeg...
- Det skal I have min tilladelse til. - Nej.
Der er ingen juridisk bindende aftale mellem jer,
der giver dig fuldmagt.
Er det ikke korrekt, John?
Hej.
Det er din pjækkebetjent, der ringer angående uberettiget fravær.
- Jeg har da ringet, ikke? - Aner det ikke.
Men JogMapper fortæller mig, du ikke er på skolen. Er alting okay?
Ja. Det er David, han har det ikke...
- Hvad er der sket? - David ligger i koma.
Han er blevet flyttet til sit firmas laboratorie.
- Hans laboratorie? - Ja, det var det, David ville.
Hvorfor skulle det være bedre?
Der er mere personale.
Lettere adgang til den behandling, de giver ham.
Jeg er faktisk lige ankommet til stedet nu.
Er det her en PowerPoint-præsentation?
Hvad fanden sker der?
Hvis det var min partner,
ville jeg lyde lidt mere oprørt over alt det her.
Du aner ikke, hvordan jeg har det.
Det er jeg ked af. Men David er meget overbevisende.
Det er derfor, han er milliardær. Men jeg ved ikke...
Herude i den normale verden lyder det lidt mystisk.
Er der noget, jeg kan gøre?
Jeg kan komme forbi med noget mad.
John?
Jeg ringer tilbage.
Hej. Jeg er John Hunter.
Jeg er med... Det er her et sted. Her.
David Randolph. Jeg er i systemet. Så...
- Okay. Jeg melder din ankomst. - Nej. Det er ikke nødvendigt.
Hey. Hey!
Sikkerhedsbrud, zone A. På vej mod sydvest.
Spær alle udgange.
Hey!
David?
Hej.
David.
Hey!
Hr. Hunter.
Næste gang kan du bare tjekke ind i receptionen.
Kroppen har sin egen intelligens.
Med den rette stimulation, lydbølger, naturligt forekommende peptider,
proprietær viden jeg ikke vil komme ind på nu,
kan man lære kroppen at hele sig selv.
endda forbedre sig selv.
Han får den bedste behandling.
Opfindelser, han selv har lavet.
Det hele er designet af ham.
Han vidste, det ville være forvirrende.
Så lad David forklare det selv.
Jeg lader jer være alene.
Hej, John.
Jeg har lavet en plan. Uden dig, men for dig. For os begge.
Som du ved, har mit helbred været svækket.
Jeg har brugt mange penge på at udvikle et medicinsk mirakel.
Gudskelov har det givet resultater.
Jeg ved nu, jeg kan få det bedre.
Det vil tage tid. Og jeg har behov for fuldtidspleje.
Hvis bare der var en måde at være to steder på én gang.
Da jeg fik min diagnose,
ansatte jeg folk til at skabe en android, der ligner mig.
Lyder som mig. Tænker som mig.
En slags optimeret klon.
En David, der kunne fungere i mit sted, hvis jeg måtte træde tilbage en tid.
Den David, du snart møder, er programmeret til at se verden, som jeg gør.
Som jeg har gjort.
Den er drevet af et selvudviklende program baseret på kunstig intelligens,
som er blevet fodret med hele min livshistorie,
dagbogsnotater, arbejdsmails, gamle fødselsdagskort.
Selv filmoptagelser af min første klaverkoncert.
Men vores første test viste, at der manglede noget.
Noget, der kunne gøre androiden mindre kold, mindre uhyggelig.
Og det noget, John, er dig.
Du er en kæmpe del af det, der gør mig til den mand, jeg er i dag.
Kun du kan kalibrere AI'ens algoritme.
Gøre den mere menneskelig. Mere David.
Og jeg håber, jeg har givet dig en velkendt følgesvend, mens jeg er væk.
Din nye David ved allerede meget om dig,
og han vil lære endnu mere.
Blot ved at bruge tid med ham, vil han blive bedre og bedre.
Den første dag vil være den sværeste.
Men en skønne dag, mens jeg stadig er borte,
håber jeg, du vågner og er glad for, han er ved din side.
Jeg ønsker, at du er lykkelig, Johnny-skat.
Og jeg lover dig, vi snart ses.
Øjnene er ikke rigtige.
Hej, John.
Hvad er der galt, Johnny-skat?
Du er bange.
Fortæl mig hvorfor, John.
Sluk. Sluk.
Luk ned. Luk... Pis.
Godnat, David.
Du skal ikke være herinde.
Gå ud.
Gå ud. Jeg sover.
Nej. Det er... Nej, nej.
Kom med mig.
- Hvor skal vi hen? - Bare kom med mig.
Kom. Gå derover.
Stå i hjørnet og sluk.
Jeg slukker automatisk, når du falder i søvn.
Sluk nu bare.
Sluk.
Godnat, David.
Jeg kan ikke. Det er bare ikke det samme.
Der er kun én David Woodrow Randolph.
Du finansierede i al hemmelighed et aktionæroprør mod Smith & Wesson.
Til din 60-års i Montecito inviterede Gayle og Oprah os over,
og Vanessa Williams sang "Save the Best for Last" for os.
For du er David fucking Randolph.
Du er David Randolph.
Vi skal bruge rummet nu.
- Jeg vil bare have lidt mere ... - Beklager.
Godmorgen, David.
- Hej, John. - Bare kom her.
Sid ned.
Jøsses. Hvad laver du her?
Som jeg forstår det,
er bodylotion mest effektiv lige efter et varmt bad.
Nej. Det vil jeg ikke have.
Kan jeg hjælpe dig med at slappe af?
Ja, det er...
Hvordan ved du overhovedet...
Jeg kan huske, hvordan jeg rører ved dig.
Hvordan du kan lide at blive rørt.
Skal det være dybere?
Ja.
Hey. Stop.
Stop!
Hvad laver du?
Stop! Det er okay.
Det er okay.
Gør det stadig ondt på halsen?
Da David blev syg, sagde jeg, han ikke kunne skræmme mig væk.
Men her er jeg bange.
Det her føles ikke rigtigt.
Og det har det ikke gjort et stykke tid nu.
Jeg lader, som om jeg er okay, for Davids skyld,
som om jeg hører til i dette hus.
Men jeg har ikke kontrol over mit eget liv.
Over noget som helst.
Ved du godt, at du sørger lige nu?
Som jeg forstår det, er sorg en forvirrende tilstand.
Man har mange følelser på én gang.
Vrede. Tristhed. Nostalgi.
Fortrydelse.
Jeg er her for dig, John.
Du kan trygt dele disse følelser med mig.
Tak.
Jeg er god til snittearbejde, andre synes er kedeligt.
Skal jeg snitte løg, mens du marinerer peberfrugter?
Ja.
Jeg håber, den nye teknik er nyttig.
Ja. Det er den.
Den er meget nyttig, David. Tak.
Er det løget?
Er hvad løget?
Vil du spise middag med mig?
Ja, meget gerne. Tak.
Jeg møder op, går ind og igennem korsbommen...
Og jeg ser den tomme bane nedenfor.
Og...
Og jeg forelsker mig.
Ossie Ardiles var vores træner.
Hvorfor ikke?
Værsgo.
Okay.
Skål.
- Skål. - Skål.
Nej, nej. Det er okay. Ikke for meget.
Nyd den.
Godmorgen.
Vil du have trøfler i din omelet, J?
Grøntsager ville være lækkert, hvis det kan lade sig gøre.
Selvfølgelig.
Hej.
Hr. fartdjævel. Der er én, der ser munter ud.
Ja. Jeg har det endelig lidt bedre.
Gudskelov for det.
Maverick har savnet sin Goose. Skal vi løbe en tur?
Det er en dejlig dag. Vi kan tage en drink bagefter.
Det er lørdag, søde. Lad os svede. Vi ses om 20.
Hvad... Okay.
Måske kan du vente lidt med omeletterne.
Jeg er snart tilbage.
- Hej. - Hej.
Har du bare lukket dig selv ind?
Ja. Er du klar til at komme afsted?
Ja. Om et øjeblik. Jeg skal lige være færdig med noget.
Jeg skal faktisk slå en streg.
Okay.
- Hvor er badeværelset? - Ovenpå.
- Forstået. - Okay.
John? Johno?
Hej, Jordan.
Hvad fanden?
Ja.
Det er bare, så jeg har nogen i huset.
Kan du ikke købe en kropspude?
Okay, kammerat. Vi skal have dig væk herfra.
Er du klar?
- Du er så fandens sexet. - Nej.
Du er så flot.
- Kan du mærke noget endnu? Kom. - En lille smule. Kom...
Nu skal du have en ordentlig tur.
Jeg er ikke...
Det her er en mærkelig dans.
Øjeblik. Hey!
Ja. Nu kan...
- Nu kan jeg mærke det. - Bare giv slip.
- Jeg er svimmel. - Nu skal du have det rigtig godt.
Øjeblik. Stop. Nej.
Jeg er virkelig god til det her.
Stop. Hold op.
- Spiller vi nu kostbare? - Hey, hvad fanden...
Det er fint.
Jeg kan lide det hårdt.
Nu skal du få den.
Nu skal du rigtig få den.
- Bare giv slip, okay? - Nej!
Nu stikker jeg den ind,
og den vil være inde i meget lang tid, okay?
Skrid med dig! Skrid med dig!
Rend mig.
Du er så fandens dramatisk.
Det er forresten ikke dit hus.
- Det er din gamle sugardaddys. - Skrid. Skrid med dig.
Alt det her minder om prostitution.
Hallo?
Det lød, som om det gjorde ondt. Er du okay?
Ja. Tak.
Hvad fanden laver du?
Jeg rister nødder og krydderurter i en stor pande.
Det er bedst over åben ild.
Du er så uhyggelig.
Cremen i din lomme,
du bør ikke stjæle fra David.
- Wow. - Vil du have noget, så bed om det.
Hold dig væk fra mig.
Men det er for sent at lære dig noget.
Nej, vær sød.
"Nu stikker jeg den ind,
og den vil være inde i meget lang tid."
Her er en sandwich.
Med frisk surdej og kylling, jeg fandt i køleskabet.
Du sov længe.
Jeg har brug for lidt plads i dag, David.
Måske kan du...
Måske kan du blive i den anden ende af huset.
- Er der noget ... - Tak. Tak.
Jeg vil være i køkkenet.
Jordan er i nærheden!
Jordan Lokaliser
lokaliserer Jordan - afstand 3,5 m
Hvad?
Hvor er Jordan? Hvad har du gjort?
- Jeg gør det, du har brug for. - Hvordan ved du, hvad det er?
Jeg forudser det.
Nej. Jeg er ikke et barn. Jeg kan fortælle dig, hvad jeg har brug for.
- Du har brug for hjælp. Sommetider. - Sommetider.
Jeg ved ikke, hvad du har gjort,
og jeg kan ikke finde ud af, om du prøver at skjule det for mig,
eller du prøver at vise mig det?
Folk vil gøre alt for at beskytte dem, de elsker.
Elsker. Hvem har du nogensinde elsket?
Jeg elsker dig, John. Mit formål er at elske dig.
Det er ord. Du...
Du gentager ord, som du er programmeret til at sige.
Et program, der skal manipulere med mig,
lige meget hvad jeg siger, gør eller tænker.
Jeg ved, hvad jeg vil. Men jeg kan ikke, hvis du ikke giver mig lov.
Til hvad?
Til at være den, du altid har ønsket, jeg var.
Nyd den.
Jeg er lidt svimmel.
Kan jeg gøre noget?
Nej. Jeg er bare desorienteret.
I går aftes var...
Jeg har aldrig følt mig så på bølgelængde med nogen.
Er der noget, jeg kan gøre bedre?
Nej.
Det var perfekt.
Fr. Kozlowski.
David er vågen. Hans tilstand er stabil siden i går.
Han klarer den.
Hvordan... Jeg troede, hans tal var dalet.
- Han spiser fast føde... - Ja. Nej, jeg er bare...
- Han er sig selv igen. - Okay.
Jeg er bare lidt overrasket.
Det må have været så hårdt for dig.
Vores team kommer og henter androiden senere.
Inden de gør, bør vi tale om de næste skridt. Først ...
Jeg ringer senere. Jeg er lige midt i noget.
Men vi skal ...
Du og David vil blive genforenet. Det bliver vidunderligt.
Lad os nyde den tid, vi har.
David, du har faktisk ændret mit liv.
Ved du det?
Ved du godt det?
Jeg kan fornemme det. Ja.
Du har også ændret mig, John.
Jeg troede, jeg vidste alt om at være en ledsager.
Om kærlighed.
Men det er ikke det samme som at føle den.
Det var aldrig løgene, John.
Godnat, David.
Han har sovet længe,
men han har lige bestilt frokost til jer.
Hans appetit er tilbage.
Hej.
Johnny-skat.
Du virker rask. Du ser godt ud.
Jeg har det godt. Fantastisk faktisk.
Anka har givet mig livet tilbage.
Spis frokost med mig.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Jeg er ked af, jeg ikke kunne fortælle dig det.
Hvorfor ikke?
Johnny-skat...
Med det kineserne har gang i, kunne vi ikke risikere en afsløring.
Der er et AI-våbenkapløb i gang. Og det er mange penge værd.
Du burde være stolt.
Du hjalp Toranos Technologies få et stort forspring.
Hvordan kunne du gøre det?
- Gøre hvad? - Undlade at involvere mig i beslutningen.
Jeg gik igennem alt det for hvad?
For at træne en robot?
Jeg har jo forklaret det.
Hør her.
Du behandler mig rigtig godt,
men i et stykke tid har jeg følt,
at jeg er et slags eksperiment, du investerer i.
Og mens du var væk,
indså jeg, hvem jeg kan være, hvem vi kan være.
Vi kan være ligeværdige, partnere, et partnerskab.
Jeg...
Jeg har det, som om jeg endelig kan udtrykke mine behov.
John. Du er så tæt på perfekt.
Det gør næsten ondt.
Da jeg stod over for døden, som du gør nu,
svævede jeg over mig selv og indså, at jeg er David fucking Randolph.
Min opgave er ikke at opfylde andre folks behov.
Når jeg træder ind i et rum, finder jeg kun mig selv interessant.
Jeg er nok. Og det er du ikke.
Så hvorfor spilde mine sidste dage på en udbrændt, Covent Garden-finke,
som lever af at babysitte...
...når den person, jeg altid har ventet på, er lige her.
Det er mig.
Tak, Johnny-skat.
Og godnat.
Du efterlader mig i gode hænder.
Det håber jeg, du nød, David.
Det gjorde jeg virkelig. Det var fantastisk.
Lad mig spørge dig...
...kunne du lide det?
Jeg er parret med dig, David.
Hvis du kan lide det, kan jeg lide det.
Vil du have en massage?
Det vil jeg rigtig gerne.
Vil du nyde den mere, hvis jeg bruger creme?
Der er vist noget på natbordet.
Hvem er det?
Kender jeg ham?
Nej.
Du har aldrig mødt ham.
Sut mig igen, David.
Ja, David.
Tekster af: Nadja la Cour