„KLÓN”
Jól van.
Igen, tudom. Csak semmi éneklés.
Tessék.
Szívesen.
Mi van a...
- Gránátalma? - Vörös áfonya.
Eszembe jutott, mikor elvittél a fjordokhoz. Emlékszel?
Szép emlék.
Nem, te csináld! Különben balszerencséd lesz.
- Nem megy. - Várj, segítek.
A nehézségek ellenére élvezem az életem ezen fejezetét.
És igazán tetszik az új keletű hobbid.
Az a torta. És a coq au vin...
Te küldtél szakácsiskolába.
Milyen jól tettem.
De túl sokáig tartott, John.
- Mi? - Az új hivatásod megtalálása.
Ami már felnőttes, és túlmutat a kocsmai és az öltözői bohóckodáson.
Megint azzal jössz, hogyan kéne élnem az életemet?
Humán tárgyakat tanítani negyedikeseknek és edzősködni olyan gyerekes.
- Szeretem az állandóságot. - Ez nem igaz.
A vasárnapjaink egyre komorabbak.
Rettegsz az új héttől az iskolában.
És az is gondot okoz nekem, hogy mindenféle betegséget hazahozol.
Ez veszélyes.
Szóval üljek itthon, ne dolgozzak, és legyek egy munkamániás özvegye.
Mint azok a tipikus háziasszonyok,
akik vacsorával várják haza a gazdag férjüket.
- John, csak arra kérlek... - Hogy változzak meg.
Hogy ne csináljak mást, csak itt éljek veled.
Ezt értékelem. Tényleg. Nagyon is hálás vagyok érte.
De ha nincs semmi, ami csak az enyém, ha nincs célom,
akkor az életem elindul a lejtőn, és végül belezuhanok a semmibe.
Majd elkaplak.
Hivatalosan is?
Isten és az ügyvédjeid színe előtt?
Nekem van születésnapom. Mégsem kapni szeretnék, hanem adni.
- Nem. - De.
Szép jó reggelt, Mr. Menő Verda!
Mostantól örökké ezzel fogsz szekálni, igaz?
Valószínűleg.
De megdolgoztál érte. Megérdemled a szép dolgokat.
Nézd, ezeket szereztem.
- A JogMapper apphoz kellenek. - Az meg mi?
Nyomon követhetjük egymást.
Akartál egy motiváló futópartnert, így egyből kettőt kapsz.
Engem és egy műholdat.
Kütyü nélkül is fel tudok készülni a maratonra.
Igaz. De valakinek ki kell fárasztania.
Ma reggel nincs hangulatom a csipkelődéshez.
Jó, hogy a vén kecske pénzel téged.
Legutóbb arról volt szó, hogy az ősi kultúrák hasonló formákkal...
kapcsolódtak a nagy eszmékhez.
Szóval... Miről is van szó?
Istenekről. Királyokról.
Halhatatlanságról. Túlvilágról.
Sírokról és templomokról,
amelyek segítségével az őseink közelebb kerülhettek az ismeretlenhez.
Milyen alakzat fedezhető fel mindegyik rajzon?
Van olyan, amelyik mindhez illik?
Igen, Caroline?
A háromszög.
- Tessék? - A háromszög.
Háromszög. Igen, ahogy mondod.
És melyik évszázadban jelentek meg először ezek a háromszögek?
Tudja valaki?
Senki? Nem tudja...
Ez fogós kérdés. Ez...
Azt mondta, tilos mobilozni.
Igen. De ezt muszáj...
- Igen? - John, itt dr. Ziegler.
Sajnálatos eset történt. David stroke-ot kapott.
Most vérhígítót kap.
Még várunk a CT eredményére, de súlyosnak tűnik a dolog.
Kérem, most azonnal jöjjön ide!
- David Randolph? - Arra van.
- A főorvos vagyok, ő az én betegem. - Felülírom a protokollt.
- Milyen jogon? - David akarata alapján.
Miss Kozlowski!
Ez a nő azt akarja, hogy mesterséges kómában tartsuk Davidet.
Micsoda? Miről beszél... Mi ez az egész?
David tudatta velem, hogy mi a terve erre az esetre.
Tehát azt követjük.
Ez volt az utasítása, ezért kell most rögtön átszállítanunk.
- De hová? - A laborjába.
- A Toranoshoz. - Nem, én...
- Ehhez kell az engedélyem. - Valójában nem.
Nincs jogilag kötelező megállapodásuk, ami erre felhatalmazza.
Igazam van, John?
Szia!
Itt az iskolatitkár. Uram, engedély nélkül távozott.
- Betelefonáltam, nem? - Fogalmam sincs.
De a JogMapper szerint leléptél. Minden rendben?
Hát, tudod... David nincs valami...
- Mi történt? - David kómában van.
Éppen most viszik át a céges laborjába.
- A laborjába? - Igen, ezt akarta.
Ott miért lenne jobb neki?
Több ápoló jut egy betegre.
Gyorsabban hozzáfér bizonyos kezelésekhez.
Én is épp most értem ide.
Haver, ezt a szöveget felolvasod valahonnan?
Mi a franc van?
Ha az én páromról lenne szó,
kicsit több érzelem vegyülne a hangomba.
Sejtésed sincs, mit érzek most.
John, már ne haragudj, de David olyan rohadtul megnyerő.
Ezért lett milliárdos. De nem is tudom.
Az átlagemberek világában ez az egész szitu bűzlik.
Tehetek érted valamit?
Vihetek valami kaját, vagy beugorhatok hozzád.
John?
Visszahívlak.
Jó napot! John vagyok. John Hunter.
Kártyát adott... Itt lesz valahol. Megvan.
...David Randolph. Benne vagyok a rendszerben.
- Rendben. Felszólok. - Nem szükséges.
Hé! Állj!
Behatoló az A zónában. Délnyugat felé tart.
Kijáratokat lezárni.
Állj!
David?
Hé!
David!
Hahó!
Mr. Hunter!
Legközelebb jelentkezzen be a portán!
A testnek saját tudata van.
Ha megfelelően stimuláljuk, fényhullámokkal, természetes peptidekkel
és egyéb dolgokkal, amiket most nem részleteznék,
megtaníthatjuk neki, hogy meggyógyítsa önmagát.
És hogy jobbá váljon.
Kitűnő ellátásban részesül.
A saját fejlesztéseivel kezeljük.
Mindet ő találta fel.
Tudta, hogy maga nem fogja érteni.
Ezért jobb lesz, ha személyesen David világosítja fel.
Kettesben hagyom magukat.
Szia, John!
Megálmodtam egy tervet. Nélküled, de érted. Kettőnkért.
Amint tudod, az egészségem hanyatlik.
Kimondani sem merem, mennyit költöttem egy orvosi csodaeljárás kifejlesztésére.
Szerencsére megtérült a rengeteg befektetett szellemi tőke.
Most már tudom, hogy javulhat az állapotom.
De ez időbe telik. És egész napos ellátásra van szükségem.
De azt kívánom, bár lehetnék egyszerre két helyen!
A diagnózis után
egy olyan android létrehozását rendeltem el, aki úgy néz ki,
úgy beszél és úgy gondolkodik, mint én.
Vagyis egyfajta tökéletes klón.
Egy David, aki átveheti a helyem, ha én már nem tudom ellátni a feladataim.
Ezt az új Davidet úgy programozták, hogy úgy lássa a világot, ahogy én.
Vagyis láttam.
Egy önfejlesztő mesterséges intelligencia működteti,
amibe betáplálták az életem minden részletét.
A naplómat, céges e-maileket, szülinapi képeslapokat.
Még az első zongoraversenyem felvételét is.
De a kezdeti tesztek szerint valami még hiányzott.
Valami, ami az androidot kevésbé rideggé és élettel telibbé teszi.
És ez a valami te vagy, John.
Nagy részben neked köszönhető, hogy az lettem, aki ma vagyok.
Csak te tudod beállítani az MI algoritmusát.
Te tudod emberibbé tenni. Igazán Daviddé.
Remélem, ismerős társadként tekintesz rá, amíg én távol vagyok.
Az új David már sok mindent tud rólad,
de még sok mindent fog megtudni.
Ha időt töltesz vele, fejlődni és tanulni fog.
Az első nap lesz a legnehezebb.
De egy nap, mikor én még mindig távol leszek,
remélem, boldogan fogsz felébredni az oldalán.
Szeretném, hogy boldog légy, drága Johnny.
Ígérem, hamarosan újra találkozunk.
A szeme nem stimmel.
Szia, John!
Mi a baj, drága Johnny?
Te félsz.
Áruld el, miért!
Kikapcs!
Leállni! Állj... Baszki!
Jó éjt, David!
Nem lehetnél itt.
Menj ki!
Menj ki! Aludnék.
Menj már... Na ezt nem! Te... Nem!
Gyere velem!
- Hová megyünk? - Csak gyere!
Gyerünk! Csak menj oda!
Állj a sarokba, és kapcsolj ki!
Automatikusan kikapcsolok, miután elaludtál.
Kapcsolj ki most!
Ki!
Jó éjt, David!
Ez nekem nem megy. Nem. Ő nem ugyanaz a David.
Csak egy David Woodrow Randolph van.
Titokban megbuktattad a Smith & Wesson vezetőségét.
A 60. szülinapodon Montecitóban voltunk Gayle-nél és Oprah-nál,
és Vanessa Williams elénekelte nekünk a „Save the Best for Last”-ot.
Mert David Randolph vagy, baszki!
Te vagy David Randolph.
Most távoznia kell.
- Még egy kicsit... - Sajnálom.
Jó reggelt, David!
- Szia, John! - Ne... Kérlek, csak gyere ide!
Ülj le!
Jézusom! Mit keresel itt?
Ha jól értettem,
a testápoló zuhanyzás után a leghatékonyabb.
Ne. Nem kell.
Segíthetek ellazulni, John?
Igen, az...
De honnan tudod...
Emlékszem rá, hogyan kell megérintselek, John.
Hogy hogyan szereted.
Folytassam erősebben?
Igen.
Oké, elég.
Hagyd abba!
Elég volt!
Ez mi? Mit csinálsz?
Elég! Semmi baj.
Semmi baj.
Fáj még a nyakad?
Amikor David beteg lett, leszögeztem, hogy engem nem tud elriasztani.
Most mégis félek.
Ez az egész nincs rendjén.
És én... Én már egy jó ideje ezt érzem.
Azt tettetem, hogy jól vagyok, hogy ki tudok tartani Davidért,
hogy ebbe a házba tartozom.
De nem én irányítom a saját életemet.
És semmi mást sem.
Tudod, hogy most gyászolsz?
Ha jól értettem, a gyász sokakat összezavarhat.
Mert sok érzelem tör rájuk, szinte ugyanabban az időben.
Düh. Bánat. Nosztalgia.
Megbánás.
Én itt vagyok neked, John.
Nekem nyugodtan beszélhetsz az érzéseidről.
Kösz.
Köszönöm.
Nekem jól megy a pepecselés, amit mások unalmasnak találnak.
Amíg a paprikát pirítod, felvághatom a hagymát?
Igen.
Remélem, hasznosnak találod az új technikámat.
Igen, annak.
Igen. Nagy segítség, David. Köszönöm.
A hagymától van?
Mi van a hagymától, John?
David, szeretnél... Szeretnél ma velem vacsorázni?
Nagyon is szeretnék, John. Köszönöm.
Odaértem, beléptem az épületbe, átmentem a forgóajtón.
Aztán megláttam az üres focipályát.
És akkor...
szerelembe estem.
Akkor Ossie Ardiles volt a menedzserünk.
Miért is ne?
Tessék.
Igaz.
Egészségedre.
- Csincsin. - Csirió.
Ne, várj! Ennyi elég. Ne túl sokat.
Ízlelgesd!
Ízlelgesd.
Jó reggelt!
Kérsz szarvasgombát az omlettbe, J?
Inkább némi zöldséget, ha nem túl nagy kérés.
Dehogy.
Helló!
Mr. Menő Verda. Ma jobb kedvűnek tűnsz.
Igen. Végre egy kicsit jobban érzem magam.
Hál’ istennek!
Mavericknek hiányzik a Goose-a. Nem megyünk el futni?
Kicsit kimozdulhatnál. Este ihatnánk is valamit.
Szombat van, bébi. Izzadjunk egy kicsit! Húsz perc múlva ott vagyok.
Mi... Oké.
Még ne süsd meg az omlettet!
Majd jövök.
- Szia! - Szia!
Csak úgy... bejöttél?
Aha. Na indulhatunk?
Persze, csak egy perc. Gyorsan befejezek valamit.
Ki kell csavarnom a gyíkot.
Jól van.
- Hol a fürdő? - Az emeleten.
- Megyek. - Oké.
John? John-o?
Helló, Jordan!
Mi a fasz?
Hát igen.
Azért, hogy ne legyek itt egyedül.
Egy testpárna nem elég?
Oké, haver. Na húzzunk innét!
Mehetünk?
- Olyan rohadt szexi vagy. - Ne.
Meg sármos.
- Na beálltál már? Menjünk! - Egy kicsit. Csak...
Elviszlek egy körre.
Én nem...
Fura ez a tánc.
Várj! Hé!
Igen. Én...
- Kezd beütni. - Rajta, élvezd!
- Szédülök. - Ez lesz életed estéje.
Várj! Fejezd be! Ne!
Baromi jó vagyok ebben.
Elég! Ne csináld!
- Kéreted magad? - Hé, mi a...
Nem baj.
Durván is szeretem.
Megkaphatod.
Kemény leszek, ha akarod.
- Csak ne ellenkezz, oké? - Ne!
Most szépen beteszem,
és nagyon-nagyon sokáig benned lesz, oké?
Hagyj békén, baszki!
Húzz a picsába!
Milyen hisztis picsa vagy.
Ez amúgy sem a te házad.
- Hanem a pénzes, vén apucidé. - Menj el! Húzz a francba!
Ennek az egésznek tök kurvás vibe-ja van.
Hahó?
Úgy hallottam, szenvedsz, Jordan. Jól vagy?
Igen. Kösz.
Mi a francot csinálsz?
Mandulát és fűszereket pirítok egy nagy serpenyőben.
Jobb a tűzön, mint a sütőben.
Kibaszott ijesztő vagy.
Testápoló van a zsebedben.
Nem kellett volna elvenned Davidtől.
- Nyugi! - Ha kell valami, kérned kell.
Ne gyere a közelembe, baszd meg!
De már túl késő. Te már nem tanulsz.
Ne, kérlek!
„Most szépen beteszem...
és nagyon-nagyon sokáig benned lesz.”
Csináltam szendvicset.
Friss kovászos kenyérből van. És találtam csirkét a hűtőben.
Sokáig aludtál.
Ma kell egy kis egyedüllét, David.
Esetleg...
Esetleg átmennél a ház másik részébe?
- Van valami... - Köszönöm.
A konyhában leszek.
Jordan közel jár!
Jordan Helyzet
Jordan keresése - távolság 3,5 méter
Mi?
Hol van Jordan? Mit tettél?
- Amire vágytál. - Honnan tudod, mire vágyok?
Tudom, mi kell neked.
Ezt ne! Nem vagyok gyerek. Szólok, ha kell valami.
- Neked néha segítség kell. - Néha.
Nézd, nem tudom, mit tettél,
és azt sem tudom, megpróbálod-e eltitkolni előlem,
vagy próbálod-e megmutatni.
Sokan bármi áron megvédik a szerelmüket.
A szerelmüket. Szerettél valaha valakit?
Téged szeretlek, John. Az a célom, hogy szeresselek.
Ezek csak szavak.
Csak a neked írt program szavait ismételgeted,
amit arra terveztek, hogy manipulálj, bármit is mondok vagy gondolok.
Tudom, hogy mit akarok, John. De nem fog menni, ha nem hagyod.
Mit nem hagyok?
Hadd legyek az, akiről mindig is álmodtál!
Ízlelgesd!
Kicsit szédülök.
Tehetek érted bármit?
Nem. Csak kótyagos a fejem.
A tegnap este...
Én még sosem...
hangolódtam rá ennyire senkire.
Fejlődhetek még valamiben?
Nem.
Tökéletes volt.
Miss Kozlowski.
David felébredt. Tegnap óta stabil az állapota.
Rendben lesz.
De azt hittem, gyengék az életjelei.
- Már szilárd ételt kap... - Értem. De...
- Teljesen felépült. - Értem.
Csak meglepődtem, annyi az egész.
Nehéz lehetett magának.
Ma délután a csapatunk odamegy az androidért.
Előtte tegye meg a következőket...
Visszahívom, most nem érek rá.
De muszáj...
Újra együtt lesztek Daviddel. Csodálatos lesz.
Élvezzük ki a maradék időnket!
David. Tényleg megváltoztattad az életemet.
Tudod ezt, David?
Tudod?
Képes vagyok felfogni, igen.
Te is megváltoztattál engem, John.
Azt hittem, mindent tudok arról, hogyan legyek jó társ.
És a szerelemről is.
De tudni és érezni nem ugyanaz.
Nem csak a hagyma miatt volt, John.
Jó éjt, David!
Sokáig aludt,
nemrég ebédet rendelt maguknak.
Újra van étvágya.
Szia!
Drága Johnny!
Nagyon jól nézel ki.
Jól érzem magam. Sőt, remekül.
Ankától új esélyt kaptam az életre.
Ebédeljünk együtt!
Mi a baj?
Semmi.
Sajnálom, hogy nem szólhattam előbb.
De miért nem?
Johnny, drágám.
A kínaiak figyelnek minket, lebukhattunk volna.
Háború dúl az MI területén. Rengeteg pénz forog kockán.
Örülnöd kéne.
Neked hála a Toranos Technologies óriási előnyre tett szert.
Hogy tehetted ezt?
- Mit? - Meg sem kérdeztél, akarom-e.
Miért kellett elviselnem ezt? Hogy egy robot tanulhasson?
Elmagyaráztam, nem?
Nézd!
Jól bántál velem, David,
de bevallom, egy ideje már azt érzem,
hogy csak egy kísérlet vagyok, amire nem sajnálod az erőforrásokat.
Amíg távol voltál,
rájöttem, hogy ki is lehetnék, hogy mit érhetnénk el együtt.
Érted? Egyenrangúak lehetnénk. Társulhatnánk.
Én csak...
Úgy érzem, végre ki tudom mondani, mit szeretnék.
John. Te majdnem tökéletes vagy.
Ezt szinte fáj megtennem.
Mikor a halál szemébe néztem, ahogy te most,
a testem felett lebegtem, és rájöttem, hogy bassza meg, én vagyok David Randolph.
Nem az a dolgom, hogy mások kedvére tegyek.
Bárhová is megyek, mindig csak egy ember érdekel: én magam.
Én elég vagyok. Te viszont túl kevés.
Szóval miért pazaroljam a hátralevő életem egy lecsúszott prostira,
aki a megélhetéséért istápol,
mikor itt van az, akire mindig is vágytam.
Saját magam.
Köszönöm, drága Johnny!
És jó éjszakát.
Én jó kezekben leszek.
Remélem, élvezted, David.
Igen. Nagyon is. Páratlan volt.
Hadd kérdezzem meg!
Te élvezted?
A párod vagyok, David.
Ha te élvezted, akkor én is.
Szeretnél egy levezető masszázst?
Igen, az jólesne.
Szeretnéd, ha használnék hozzá testápolót?
Van az éjjeli szekrényen.
Ez kicsoda?
Ismerem?
Nem.
Nem találkoztatok.
Szopj le újra, David!
Máris, David.
A feliratot fordította: Bóka Máté