KLON
Okej.
Jag vet. Inte sjunga.
Just det.
Varsågod.
Vad är det där...
- Granatäpple? - Lingon.
Jag tänkte på när du visade mig fjordarna. Minns du?
Ett fint minne.
Nej. Du gör det. Annars betyder det otur.
- Jag kan inte. - Här.
Trots utmaningar njuter jag av den här episoden.
Och jag älskar din nya entusiasm.
Tårtan, din coq au vin...
Det var du som skickade mig till kockskolan.
Det är enastående.
Men det tog dig för många år.
- Vad? - Att finna din passion.
En vuxen sådan.
Annat än pubar och omklädningsrum.
Tänker du ge mig ännu en föreläsning?
Fjärde klassens litteratur och en tränartjänst,
det känns barnsligt.
- Jag gillar rutiner. - Det är inte sant.
Våra söndagar har en skugga.
Du fruktar början på varje skolvecka.
Det funkar inte att du tar hem influensa.
Det är inte säkert.
Så jag är hemma utan jobb. En änkeman till en arbetsnarkoman.
Som en amerikansk hemmafru,
som väntar på att den rike maken kommer hem till middag.
- Jag menade bara... - Förändra mitt liv.
Känslan jag har av att leva med dig.
Jag värdesätter det. Verkligen.
Men har jag inget eget mål
hamnar jag i en spiral, och faller fritt.
Och jag fångar dig.
Officiellt?
Inför Gud och dina advokater?
Det är min födelsedag, och jag ger hellre än tar emot.
- Nej. - Jo.
Godmorgon, Hot Wheels.
Du låter mig inte komma över det. Jag vet.
Troligen inte.
Men du har jobbat hårt för det. Du förtjänar bra saker.
På tal om det, jag har köpt de här.
- Till en app som heter JogMapper. - Va?
Vi kan spåra varandras joggingrundor.
Du sa att du ville ha nån att svara till och nu har du två.
Mig och en satellit.
Jag behöver ingen teknik för att förbereda en maraton.
Jo. Nån måste trötta ut dig.
Jag är inte sugen på extra nu.
Det är kul att spendera checkarna från din man.
Vi har utforskat hur antika kulturer använde liknande former till...
stora idéer.
Vad har vi?
Vi har gudar, och kungar.
Vi har odödlighet, livet efter detta.
Vi har gravar och tempel,
platser som skulle föra dem närmare det okända.
Ser vi en liknande form här nånstans?
Ser ni en form ni känner igen?
Caroline.
Trianglar.
- Vad? Trianglar. - Ja.
Just det. Trianglar.
Vet vi under vilket århundrade de först dök upp?
Nån?
Vet nån alls...
Det är en svår fråga. Jag...
Du sa ju inga skärmar.
Jag vet, jag måste bara...
- Ja. - John, dr Ziegler här.
David har fått en stroke, en emboli.
Han har fått blodförtunnande.
Röntgenresultatet väntar, men han är skör.
Kom hit nu.
- David Randolph? - Där borta.
Det är mitt sjukhus och han är min patient.
Era regler åsidosätts.
- Och vem bestämmer det? - David.
Miss Kozlowski.
Denna kvinna insisterar på att försätta din partner i koma.
Vad... Vad händer här?
David sa att gick det såhär långt har han en plan.
Så det är vad vi gör.
Enligt hans direktiv ska vi transportera honom genast.
- Vart? - Till hans labb.
- Toranos huvudkontor. - Nej, jag...
- Ni behöver mitt tillstånd till det. - Faktiskt inte.
Det finns ingen juridisk överenskommelse mellan er
som ger dig rätten.
Har jag inte rätt?
Hej.
Det är skolan, gällande din frånvaro.
- Jag ringde in den, eller hur? - Ingen aning.
JogMapper sa att du inte är i skolan. Är allt som det ska?
Ja, det är David. Han är inte...
- Vad har hänt? - David ligger i koma.
Han förflyttas till... Företagets labb.
- Hans labb? - Ja, det är vad David ville.
Varför är det bättre?
Mer personal per patient.
Lättare tillgång till behandlingar.
Jag parkerar där just nu.
Läser du från en PowerPoint?
Vad fan?
Om han var min partner
skulle jag låta mer upprörd än du gör.
Du vet inte vad jag känner.
Jag är ledsen, men David är övertygande.
Det är därför han är miljardär. Men jag vet inte.
I den vanliga världen låter det konstigt.
Finns det nåt jag kan göra?
Jag kan komma förbi och ta med mat.
John?
Jag ringer tillbaka.
Hej, jag är John Hunter.
Jag är här med... Här är det.
David Randolph. Jag finns i systemet...
- Okej, jag ringer in det. - Det behövs inte.
Hallå där!
Säkerhetsintrång, på väg mot sydväst.
Säkra alla utgångar.
Hallå!
David?
Hej.
David.
Hej!
Mr Hunter.
Nästa gång, checka in i receptionen.
Kroppen har sin egen intelligens.
Med rätt stimulering kan ljusvågor, naturligt förekommande peptider,
patentskyddad kunskap jag inte ska gå in på just nu,
lära kroppen att hela sig själv.
Till och med förbättras.
Han får bästa möjliga vård.
Hans egen uppfinning.
Allt är hans design.
Han visste att det skulle bli förvirrande.
Så det är bättre att låta David förklara själv.
Jag lämnar er två ensamma.
Hej, John.
Jag har gjort upp en plan, utan dig men för oss.
Som du vet har min hälsa varit dålig.
Jag har lagt mer pengar än jag vill medge på ett medicinskt mirakel.
Tack och lov har det lett till nåt.
Jag vet nu att jag kan bli bättre.
Det kommer att ta tid, och jag behöver heltidsvård.
Om man bara kunde vara på två platser samtidigt.
Efter min diagnos
anlitade jag ett team till att skapa en android som liknade mig.
Som lät som jag, tänkte som jag.
En sorts optimerad klon.
En David som kan ta över mina uppgifter om jag är frånvarande.
David du snart kommer att möta är programmerad att se världen som jag.
Som jag har sett den.
Den drivs av ett självförbättrande program för artificiell intelligens
som har matats med hela mitt liv,
dagboksanteckningar, jobbmejl, gamla födelsedagskort.
Video av mitt första pianoframträdande till och med.
Men de första testen avslöjade att nåt saknades.
Nåt som kunde göra androiden mindre kall och kuslig.
Och det, John, är du.
Du är en stor del i det som gör mig till den jag är idag.
Bara du kan kalibrera AI:s algoritm.
Göra den mera mänsklig, mera David.
Jag hoppas att jag har gett dig ett bekant sällskap medan jag är borta.
Din nya David vet redan mycket om dig,
och han kommer att lära sig mer.
Bara av att du är med honom kommer han att förbättras.
Första dagen blir svårast.
Men en dag, medan jag ännu är borta,
hoppas jag att du vaknar upp glad att han finns där.
Jag vill att du är lycklig, kära Johnny.
Jag lovar att vi ses snart.
De misslyckades med ögonen.
Hej, John.
Vad är det för fel, kära Johnny?
Du är rädd.
Säg mig varför.
Undan.
Stäng ner... Fan.
Godnatt, David.
Du får inte vara härinne.
Ut härifrån.
Gå, jag sover.
Nej. Det här är... Nej, nej.
Följ med mig.
- Vart ska vi? - Följ med bara.
Kom nu. Gå dit bort.
Stanna i hörnet och lugna dig.
Det sker automatiskt när du har somnat.
Stäng av bara.
Av.
Godnatt, David.
Jag kan inte. Det är inte detsamma.
Det finns bara en David Woodrow Randolph.
Du har startat ett aktieägaruppror i hemlighet mot Smith & Wesson.
På din 60-årsdag i Montecito bjöd Gayle och Oprah hem oss
och Vanessa Williams sjöng "Save the best for last".
För att du är David Randolph.
Du är David Randolph.
Vi behöver rummet nu.
- Jag vill bara tillbringa lite mer... - Jag är ledsen.
Godmorgon, David.
- Hej, John. - Nej... Kom hit bara.
Sätt dig.
Jisses. Vad gör du här?
Enligt vad jag förstår
är kroppslotion mest effektiv direkt efter en varm dusch.
Nej, jag vill inte ha.
Kan jag hjälpa dig slappna av, John?
Ja, det är...
Hur kan du ens...
Jag minns hur jag ska röra vid dig.
Hur du gillar att bli rörd vid.
Vill du att jag går djupare?
Ja.
Du. Sluta.
Sluta!
Vad gör du?
Sluta! Det är okej.
Det är okej.
Gör halsen ont än?
När David blev sjuk sa jag till honom att han inte kunde skrämma bort mig.
Men här är jag rädd.
Inget av det här känns rätt.
Och... Det har inte känts rätt på länge.
Jag låtsas att jag är okej, att jag kan vara det för David,
att jag till och med hör hemma här.
Men jag har ingen kontroll över mitt liv.
Över nånting.
Vet du att du sörjer just nu?
Enligt vad jag förstått kan sorg vara förvirrande.
Många känslor uppträder samtidigt.
Ilska, sorg, nostalgi.
Ånger.
Jag finns här för dig, John.
Du kan berätta hur du känner för mig.
Tack.
Jag är bra på förberedelsearbete som många tycker är tråkigt.
Medan du blötlägger paprikan, kan jag förbereda löken?
Ja.
Jag hoppas att den nya tekniken är till hjälp.
Ja, det är den.
Den hjälper mycket. Tack.
Är det löken?
Är vad löken?
Vill du äta middag tillsammans med mig?
Det vill jag gärna. Tack.
Jag kommer fram till huset, går in och uppför trappan...
Och jag ser den tomma gräsmattan nedanför.
Och...
Och jag blir kär.
Ossie Ardiles var vår manager då.
Varför inte?
Där.
Ja.
Skål.
- Kling. - Skål.
Nej, inte för mycket.
Njut av smaken.
Godmorgon.
Tryffel i omeletten?
Gärna grönsaker om du kan.
Visst.
Hej.
Hot Wheels. Nån ser pigg ut idag.
Ja. Jag känner mig äntligen bättre.
Tack och lov för det.
Maverick har saknat sin gås. Vill du springa en runda?
Fint väder idag. Ta en öl efteråt.
Det är lördag, vi ses om 20 minuter.
Vad... Okej.
Kanske vänta med omeletten.
Jag är strax tillbaka.
- Hej. - Hej.
Vad? Släppte du in dig själv?
Ja, är du redo för en löptur?
Ja, jag ska bara avsluta nåt.
Jag måste pissa.
Jaha.
- Var är toan? - Uppe.
- Okej. - Okej.
John?
Hej, Jordan.
Vad fan?
Ja.
Jag har en till i huset.
Kan du inte skaffa en kroppskudde?
Okej, jag ska få ut dig härifrån.
Redo?
- Du är så jävla sexig. - Nej.
Du är så snygg.
- Känner du av det? - Lite, kom nu...
Jag ska ta dig på en åktur.
Jag är inte...
Vilken konstig dans.
Vänta. Du!
Ja. Jag...
- Nu känner jag det. - Häng på bara.
- Jag är yr. - Du kommer att må så bra.
Vänta, sluta.
Jag är jävligt bra på det här.
Sluta. Kom.
- Spelar svårfångad, va? - Vad i...
Det är okej.
Jag gillar det hårt.
Det ska du få.
Det kan jag verkligen ge dig.
- Häng på bara, okej? - Nej!
Jag stoppar in den,
och den kommer att stanna där länge.
Ut med dig!
Dra åt helvete.
Vilken drama queen.
Det är inte ditt hus,
- utan din sugar daddys. - Ut härifrån.
Hela grejen luktar hora.
Hallå?
Det lät som om det gjorde ont. Är du okej?
Jadå. Tack.
Vad fan gör du?
Jag rostar en blandning av nötter och örter i en stor stekpanna.
Det blir bäst över öppen eld.
Du är så jävla läskig.
Krämen du har i fickan,
du borde inte ta den av David.
- Oj. - Om du vill ha nåt, be om lov.
Håll dig undan från mig.
Men det är för sent att lära dig nåt.
Nej, snälla.
"Jag ska stoppa in den...
och den kommer att stanna där länge."
Jag gjorde en smörgås,
Med surdegsbröd och kyckling som fanns i kylen.
Du har sovit länge.
Jag behöver vara ifred idag.
Du kan kanske...
Håll dig på andra sidan huset idag.
- Finns det nåt... - Tack.
Jag är i köket.
Jordan är i närheten!
Jordan Lokalisera
Jordan - 3 meter bort
Vad?
Var är Jordan? Vad har du gjort?
- Jag gör vad du behöver att jag gör. - Hur vet du vad jag behöver?
Jag förutser vad du behöver.
Nej! Jag är inget barn.
Jag säger till dig vad jag behöver.
- Du behöver hjälp ibland. - Ibland.
Jag vet inte vad du har gjort,
och jag vet inte om du försöker dölja det för mig.
Eller försöker du visa mig?
Folk gör allt för att skydda dem de älskar.
Älskar. Vem har du älskat?
Jag älskar dig. Det är mitt syfte.
Det är bara ord...
Du upprepar ord som du har programmerats att säga.
Ett program som ska manipulera mig,
oavsett vad jag säger, gör eller tänker.
Jag vet vad jag vill göra, men jag kan inte om du inte låter mig.
Låter dig göra vad?
Låt mig vara den du alltid har velat att jag är.
Njut av smaken.
Jag känner mig yr.
Kan jag hjälpa dig?
Nej. Bara vilsen.
Igår kväll var...
Jag har aldrig...
Det har aldrig känts så bra förut.
Finns det nåt jag kan göra bättre?
Nej.
Det var perfekt.
Miss Kozlowski.
David är vaken. Han är stabil sen igår.
Han kommer att klara sig.
Hur... Jag trodde hans värden var låga.
- Han har börjat äta... - Jag bara...
- Han har återhämtat sig. - Jaha.
Jag är bara överraskad.
Det måste ha varit svårt för dig.
Vårt team kommer senare och hämtar androiden.
Men innan dess går vi igenom nästa steg...
Jag ringer dig sen, jag är mitt uppe i nåt.
Men vi måste...
Du och David ska återförenas. Det blir underbart.
Vi njuter av tiden vi har.
Du har faktiskt förändrat mitt liv.
Vet du det?
Jag inser det, ja.
Du har förändrat mig också.
Jag trodde att jag visste allt om att vara sällskap.
Om kärlek.
Men det är inte som att känna det.
Det handlade inte om löken.
Godnatt.
Han sov hela förmiddagen,
men han beställde lunch till er båda.
Han har fått aptiten tillbaka.
Hej.
Johnny, älskling.
Du ser ut att må bra.
Ja, toppen till och med.
Anka har gett mig en ny chans.
Ät lunch med mig.
Vad är det?
Inget.
Förlåt att jag inte kunde berätta innan.
Varför gjorde du inte det?
Älskling...
Med allt kineserna gör kan vi inte riskera att avslöjas.
En tävling pågår inom AI värd mycket pengar.
Du borde vara nöjd.
Du hjälpte Toranos Technologies uppnå fördelar.
Hur kunde du göra det?
- Göra vad? - Undgå att låta mig delta i beslutet.
Jag gick igenom allt det för vad?
För att träna en robot?
Jag trodde att jag hade förklarat det.
Alltså.
Du behandlar mig väl,
men jag har känt ett tag nu
att jag är nåt sorts experiment som du investerat i.
Och medan du var borta
insåg jag vem jag kan vara, vilka vi kan vara.
Vi kan vara jämlika partners.
Jag...
Jag kan äntligen uttrycka mina behov.
John. Du är så nära perfekt.
Det här gör nästan ont.
När jag var nära döden, som du är nu,
svävade jag över mig själv och såg att jag var David Randolph.
Det är inte mitt syfte att tillfredsställa andras behov.
I varje rum jag kommer in är den enda som intresserar mig jag.
Jag är nog. Och det är inte du.
Så varför ödsla mina återstående dagar på nån Covent Garden-bimbo
som lever av att vara barnvakt...
när den jag alltid har väntat på finns här.
Det är jag.
Tack, kära Johnny.
Och godnatt.
Du lämnar mig i goda händer.
Jag hoppas att du tyckte om det.
Det gjorde jag. Det var sublimt.
Låt mig fråga dig...
tyckte du om det?
Jag är parad med dig, David.
Om du gillar det, gör jag det.
Vill du ha ett massage?
Gärna det.
Föredrar du att jag använder lotion?
Det ska finnas i nattduksbordet.
Vem är det här?
Känner jag honom?
Nej.
Du har aldrig träffat honom.
Sug av mig igen, David.
Ja, David.
Översättning: Madeleine Person