Bună seara.
În regulă.
Să aveți o seară... Bine.
Nu părea fericită.
Nu las pe nimeni să-mi strice seara.
Drace!
Alo, doamna!
Ați pățit ceva? Doamnă?
Stați așa!
O să chem...
O să chem pe cineva să vă ajute, bine?
Sunt Malcolm, de la poarta sudică.
E o femeie aici.
Ceva e în neregulă cu ea.
Așteaptă!
Stai puțin!
Alo?
Doamnă?
Ce mama mă-sii?
E așa cum bănuiam.
Fiul dv. are o tumoră mare pe coloana vertebrală, situată...
Știu asta deja.
E o tumoră intradurală între vertebrele T7 și T8, nu?
Da, și T9.
Pierdem timp. Vreau să discut cu doctorii, acum.
Dr. Anna Ray, 4215.
Vreau să vă ajut, înțelegeți?
Dar prima problemă e că nu aveți asigurare.
Nu-mi pasă.
Asemenea tratamente pornesc de la 200.000 $.
Nu m-ați auzit?
Stăm la motel pentru ca băiatul meu să vină la cel mai bun spital oncologic.
Înțeleg, numai că...
Nu depinde de mine.
Sunt aici doar de o lună, dar încerc să vă obțin internarea.
Între timp, administratorii vă pot oferi alte opțiuni,
Spitalul Districtual și Saint Christopher's din Bridgetown.
- Chirurgii noștri... - Nu ne puteți refuza.
- Ca spital, legea vă obligă să ajutați. - E valabil doar pentru urgențe.
Doamnă Henley? Sunt doctorul Eric Nostrum, oncologul principal.
- Spuneți-mi Anna. - Mulțumesc, Anna.
Anna, m-am uitat pe anamneza fiului tău și se pare că intră în categoria specială
care îl califică pentru o finanțare a programului Springhill.
Vor plăti pentru tot tratamentul lui.
- Doamne! Mulțumesc! - Gata...
Sunt câțiva parametri, dar nu îți face griji.
Claire, ne lași puțin singuri?
- Desigur. - Mulțumesc.
Poftește în birou. Mersi, Claire.
Asistența pacienților, la Internări!
Simt că jobul ăsta mă transformă în monstru fără suflet.
M-am făcut asistentă ca să ajut oamenii, nu să-i alung când sunt lefteri.
Știu. Mă bucur enorm că nu mai lucrez la Internări.
Am pierdut o parte din mine la departamentul ăla.
Și de ce nu mi-a zis nimeni despre programul Springhill?
Era s-o resping pe acea mamă fără să știu că era o variantă.
Nu e vreun secret. Programul există de mulți ani.
Dr. Nostrum l-a creat când cancerul i-a răpus tatăl.
Măcar unii primesc ajutorul necesar.
Bună seara!
Aveți nevoie de ajutor?
Amândouă suntem asistente și vă putem ajuta, bine?
Lilly?
Pare să respire normal.
Să o întindem.
Mă auziți?
Puteți vorbi?
Cred că te înțelege.
Poți citi asta sau...
E plină de sânge. Nu se distinge nimic.
Ce vi s-a întâmplat?
Știi ce? O fi vorba de drogurile sintetice apărute de curând pe străzi.
Poate că...
e un soi de efect secundar.
Îmi faci o favoare?
Ce anume?
Nu mă lăsa singură cu ea.
Bine.
În regulă. Vă vom lua sânge, ca să știm cum să vă ajutăm.
O să număr invers.
Trei, doi, unu.
Ce-i?
Mă temeam că nu va fi roșu.
Luminile astea! Mi se pare mie sau e tot mai rău?
Simt că se alege praful de spital.
Bine. Du astea jos, la laborator.
O să-i verific brățara, poate înțeleg ceva din ea.
Așa.
Poftim?
Încercați să spuneți ceva?
Ce ați spus?
- Hristoase! Justin! - Scuze! Trebuie să verific așternuturile.
N-au nimic.
Fir-ar să fie!
O să duc asta la laborator.
Revin imediat.
Salut! Lilly a adus adineauri niște probe de la 451.
O adaugi și pe asta?
N-am primit nimic. Ești sigură că le-a adus?
Faceți loc!
Dumnezeule!
Chemați ajutoare!
Ați căutat cu câinii la fiecare etaj și nu ați găsit nimic?
Ce băiat bun era!
Știți ceva? Revin imediat.
- Salut! - Salut.
Pot face ceva pentru tine?
- Cred că încerc încă să-mi revin. - Sigur.
Știi ce am aflat că ajută? O cană cu ceva cald.
Tinere, cum te numești?
Malcolm.
Malcolm, îi aduci asistentei Claire o cană cu...
- Mi-ar prinde bine un ceai negru, mersi. - Da, desigur.
Mulțumesc.
Am scotocit spitalul cu criminaliști și câini, de două ori.
Nu am găsit-o, dar o vom găsi.
Le-am spus deja polițiștilor, dar repeta întruna ceva.
- Părea că spune „pavilionix”. - „Pavilionix”?
Pare denumirea unui pesticid.
- Altceva a mai zis? Ceva relevant? - Nu, doar atât.
Mă tot gândesc că puteam fi eu.
Claire, sunt de părere că e mult mai bine să nu te gândești la așa ceva.
Bine, iată ce îți prescriu! Mergi acasă, faci duș și te bagi în pat.
Malcolm, o duci acasă pe Claire? Nu cred e bine să te urci la volan acum.
- Da, cu mare plăcere. - Vezi?
- Da. - Bine.
Ne vedem mâine. Condu cu grijă!
Ne întâlnim în parcare? Trebuie să îmi iau lucrurile.
Firește! Trag mașina și ne vedem acolo.
Bine.
Auzi, să nu zăbovești prea mult.
Toată treaba asta îmi dă fiori.
Bine.
Nu-mi face rău!
Vreau să te ajut!
PACIENTĂ: TAYLOR, ALICE
„Alice Taylor”.
I-am tăiat-o de pe mână înainte de atac.
De ce nu le-ai dat-o polițiștilor? Arată suspect.
Acum mi-am adus aminte de ea.
Polițiștii vor veni oricum după dosar. Îi scutim de un pas.
Claire, nu pricep de ce faci asta.
Fiindcă se întâmplă ceva ciudat.
În afară de o dementă care omoară oameni?
Bine.
La fostul serviciu, la Mercy, am lucrat cu chirurgi care operau pe coloană.
Știi cum sunt chirurgii, geniali și aroganți.
Cineva a aflat că decontau la Medicare operații inutile de fuziune spinală.
Își lăsau pacienții să agonizeze.
Da, îmi amintesc. A fost mare scandal.
Știam de ani întregi că fac ceva rău.
Aveam această senzație...
și am ignorat-o.
Mi-am zis că îi va da în vileag altcineva.
Și atâția oameni au suferit din cauza mea.
Aceeași senzație o am și acum.
Claire, nu crezi că ești ușor paranoică după cele întâmplate astă-seară?
La spitalul Mercy n-am fost paranoică.
Dosarul ei e aici.
Dar e gol. Nu figurează tratamente sau rezultate de analize.
Stare: Decedată
- Și... Stai, n-are cum! - Sigur e aceeași persoană?
Formularele de internare. Copiile din arhivă.
Claire... Bine. Ce-ar fi să le dăm polițiștilor brățara?
Te duc acasă și stau cu tine la noapte. Putem comanda...
Mă cunosc și n-o să pot dormi.
Ceva se întâmplă aici și tre' să aflu ce anume.
Ții minte că m-ai rugat să nu te las singură?
Acum te rog eu.
Bine.
Unde pana mea e?
Băga-mi-aș! Ce dracu' fac aici?
Hristoase!
Bun, căutăm dosarul 1135.
În ce ordine sunt aranjate?
Țin să spun că urăsc locul ăsta.
Cu cât găsim mai rapid dosarul, cu atât plecăm mai repede.
Ea era.
Isuse! Arată cu totul altfel. Ce naiba a pățit?
Scrie că a fost internată cu carcinom scuamos, cancer al pielii.
Și a fost îngrijită de Justin Edwards.
Justin?
De aceea l-a ucis? El i-a făcut asta?
Nu știu.
„Cauza decesului: stop cardiorespirator în operație.”
Cum? De la tratamentul unui cancer de piele? E ilogic.
E cineva?
E cineva acolo?
Alo?
Cine-i acolo?
Ce faci?
Mă uitam doar.
E un formular de transfer al bolnavei.
A fost mutată într-un anume pavilion X.
„Pavilion X”? Asta încerca să îmi spună.
ASISTENTĂ INTERNARE: LILLY KULLING
De ce apare semnătura ta la asistenta de internare?
Lilly?
Nu pot... Nu pot vorbi despre asta.
Știai în tot acest timp?
Nu, nu aici! Nu aici, te rog!
Nu pot. Trebuie să ies la aer.
N-am aer. Te rog!
- Care-i faza? - Imediat.
Mersi.
Ce mama naibii?
Jur că n-am știut. N-am știut nimic despre astea, da?
- N-am știut până azi. - Ce anume?
Ce se întâmplă în pavilionul X.
Inițial chiar am crezut...
Am crezut că ajutam oamenii, așa că am acceptat.
Dar, până la urmă,
mi-am dat seama că bolnavii care intrau acolo nu mai ieșeau.
Însă era tardiv.
Știam că, dacă vorbeam, mă băgau și pe mine acolo.
Așa că mi-am ținut gura și m-am făcut că nu văd.
Cum ai făcut tu la Mercy. M-am străduit să ascund totul, dar...
Lilly, ai grijă!
Chiar am sperat să nu fie niciun dosar.
Am încercat să ascund totul...
dar poate că merit asta.
N-ai dus la laborator probele lui Alice.
Ce-ai făcut cu ele? Le-ai aruncat?
Nu ai de gând să renunți, așa-i?
Încerc să fac ce se cuvine.
Și eu.
Du-te acasă, Claire.
Cât mai poți.
Nu!
Claire!
Te căutam. Ești teafără?
Era un dosar. Lilly avea un dosar când a căzut.
Unde e?
Stai, ai fost sus cu ea?
L-ai văzut?
A fost un infirmier. L-am văzut lângă trup.
A părut să ia ceva de jos. Putea fi un dosar.
A văzut-o vreunul când a sărit?
Nu, dar am auzit-o când cădea.
În fiece zi le spun să țină încuiate ușile de la acoperiș,
dar firește, trebuie să fumeze.
Ce noapte de rahat!
Te rog ceva. Du-te acolo, la detectivul Samuels.
Spune-i tot ce știi!
Ne vedem în față?
Trebuie să vorbim.
Bine, vino! Să mergem în biroul meu.
Poftește!
Spune-mi ce se întâmplă. Te credeam deja acasă.
Eram cu Lilly și ne interesam de o pacientă,
Alice Taylor, ucigașa lui Justin.
Și am găsit un dosar în care scria că venea din pavilionul X.
Știu.
- Cum? - În pavilionul X e programul Springhill.
Poftim?
Pari contrariată.
De ce te-ai făcut asistentă medicală?
- Eu... - E o întrebare simplă. Răspunde!
M-am făcut asistentă ca să ajut oameni, ca restul.
Nu, nu.
Există și un motiv personal, mai profund.
Care e?
- Mi-am văzut mama răpusă de cancer. - Ajuți oamenii ca să nu simtă durerea ta.
Asta e frustrarea tratamentului oncologic.
Nu împiedicăm nimic. De cele mai multe ori prelungim durerea.
Dar programul Springhill e pe punctul să facă o mare descoperire.
Gata cu cancerul și cu durerea!
Torturați oameni nevinovați! O femeie tocmai s-a sinucis din rușine!
Nu opriți suferința, ci provocați mai multă!
Sunt absolut de acord cu tine. E îngrozitor ce facem aici.
Dar rezultatul final... Dumnezeule! Vom salva mii de vieți.
Ar putea fi meritul meu sau al tău.
- Ești dement! - Stai jos.
Stau în picioare.
- Nu am terminat aici. - Ba ești terminat!
Lumea va afla ce se petrece aici. N-o să scapi...
Taci! Nu vei spune nimic nimănui!
E doar o înțepătură de ac, o injecție!
Nu te mai opune!
Doare!
Afurisito! O să regreți...
Dr. Eric Nostrum PINECREST MEMORIAL
Claire? Ai vreo veste despre fiul meu?
Unde e?
Te simți bine?
- Unde e fiul tău? - E în operație.
- Îi vor rezeca tumora. - În ce sală?
- Care-i treaba? - Stai aici, revin.
Claire, ce faci?
- M-au chemat în sala șase. - Nu ai voie acolo!
Care e înghețata ta preferată? Eu ador înghețata. Tu?
Îmi place înghețata, dar poate intra și mama?
Suntem în mediu steril,
dar promit că va intra după ce vom termina.
Să începem, voinicule! Vreau să te relaxezi. Bine?
- Bine. - Așa. Vom isprăvi foarte repede.
Stați!
- Îndepărtați-vă! - Ce-i asta? Ce faci aici?
- Îl iau de aici! - Ce faci?
- Nu mă obligați să vă rănesc! - Ești culmea.
Amândoi! Îndepărtați-vă imediat!
Îndepărtați-vă de el!
Faceți ce spune.
- Ce vrei? - V-am zis, îl iau de aici!
- Nu te putem lăsa. - Știu ce faceți aici!
Dacă mă împiedicați, vă iau gâtul!
Dați-mi un motiv!
Salut!
E în regulă. Mama ta te așteaptă.
- Mama mea? - Da. Să plecăm!
Bine.
Nu ne urmăriți!
Cheamă paza!
Paza, în blocul operator șase!
Dumnezeule! Claire!
- Înapoi! - Claire!
Paza, în blocul operator șase!
- Trebuie să plecați! - Ce-ai făcut?
- Îți iubești fiul? - Normal!
Atunci plecați imediat și nu vă mai întoarceți!
Și tratamentul?
Nu există. Te-au mințit. Urmau să-l ucidă.
Duceți-vă cât se mai poate!
- Uite-o! - După ea!
Prindeți-o!
Așa ai evadat?
Ai scăpat din cușcă și te-ai cățărat pe țevi?
Trebuie să-i scoatem de aici. Unde-s cheile?
E cineva?
Mă aude careva?
- Malcolm! - Claire!
Ce-i asta? Unde suntem?
- Ce faci aici? - Scoate-mă!
- Cum... - Ajută-mă să ies!
- Unde-s cheile? - Nu știu.
O să te scot de aici. Tre' să găsesc cheile, să descui...
Păzea, Claire! Atenție! Nu!
Ia mâna de pe ea!
Nu! Claire!
Claire! Nu!
Identificare
Stare: decedată
Claire?
Mă auzi?
Claire?
Cred că se trezește.
Te-ai trezit.
Ți-am injectat 3 cc de midazolam ca să te calmez și să te aduc aici.
- Nu sunt calmă. - Nu?
Mai pregătește câte 3 cc pentru fiecare.
Nu, vă rog. Nu faceți asta!
Nu ne ucideți!
Nici nu te cunosc. Normal că nu te ucid.
De ce să irosesc doi cobai minunați?
Poți testa orice pe noi. Nu avem cancer.
Asta se poate aranja. Doamna asistentă?
- Mai întâi vă adorm. - Nu, frate, zău așa!
Sunt un simplu paznic, un nimeni, un scriitor în devenire!
Plec și nu mă mai vedeți! Mă mut dracu' în Nova Scotia!
- Ești scriitor? - Da.
- Ai vreun ultim cuvânt de rostit? - Nu e cazul să faci asta.
Cam sună a șablon, nu crezi? Am mai auzit asta.
Lasă-l în pace!
Nu voi rămâne chior. Mersi mult că ai întrebat.
Câți sunt acolo? Pe câți i-ai desfigurat și i-ai închis?
Cei pe care i-ai văzut jos sunt cei norocoși. Sunt vindecați.
Așa ți-ai zis când i-ai desfigurat? Că le faci un bine?
Le-am făcut un bine.
Au venit la mine cu un picior în groapă și au trăit ani datorită mie.
- Ca monștri! - Nu, nu.
Nu sunt monștri, ci îngeri. Îmi dau binecuvântarea cunoașterii.
Îmi permit să studiez efectele secundare, rigiditatea membrelor și ostilitatea.
Ostilitatea nu e efect secundar. E îndreptată contra ta! Ripostează!
Dumnezeule!
Simt că mă cuprinde!
Nu-i nimic, Malcolm. O să fie bine!
- Privește-mă! - Mi-e frică!
Privește-mă!
- Vreau acasă! - Doamnă asistentă!
Nu! Opriți-vă!
- Stați! - Încă un înger.
Lăsați-l în pace!
Așa.
Îți va cuprinde ficatul din clipă în clipă.
Psihopatule!
- E implicat tot spitalul? - Doar cei aleși. Puteai fi printre ei.
Dar vei avea parte de o apendicectomie de urgență
și vei muri în urma unei reacții adverse în urma anesteziei.
Cel puțin asta va crede toată lumea.
Nu! Opriți-vă!
Stați!
- Nu, vă rog! Opriți-vă! - În locul tău, m-aș relaxa.
Alice, ce-ai făcut?
Alice!
Nu! Alice, eu sunt! Nu mă...
Alice, oprește-te! Ți-ai ieșit din minți!
Alice, nu! Nu!
Mulțumesc, Alice.
- Nimic. - Nimeni nu v-a zis nimic?
- Ați vorbit cu toți? - Cu toți cei din tură.
Se trezește.
Bună, Claire! Sunt detectivul Samuels, șeful anchetei. Ești în stare să vorbești?
Ce s-a întâmplat? Unde e doctorul Nostrum?
Te-am găsit inconștientă pe o masă de operație.
Regret să-ți spun că dr. Nostrum și asistenta lui sunt morți.
Și Malcolm, paznicul?
L-au trimis la analize suplimentare, să vadă ce e de făcut.
Și Alice?
- Cine? - Pacienta.
Am găsit-o pe hol cu un bisturiu.
N-a vrut să-l arunce și am anihilat-o.
Nu, mă apăra pe mine.
Doctorul Nostrum transforma pacienții canceroși în monștri.
- Adică sunt mai mulți ca ea? - Da, sunt în pavilionul X.
- Delirează! Spitalul n-are un pavilion X. - Ba da, o să vi-l arăt.
Ziceați că ați anihilat-o.
Da, am băgat-o aici.
De ce îi ajutați?
Fiica mea are leucemie și voi face orice pentru ea.
Ești polițist. Ar trebui să aperi lumea!
După mine, exact asta fac.
- Nu! Nu! Cineva îmi va remarca lipsa! - Mă îndoiesc. Facem asta de mult.
- Lăsați-mă! - Ești moartă pentru restul lumii.
- L-am ucis pe dr. Nostrum și programul! - Programul e mai important decât oricine.
Continuăm testele până când leacul e perfect.
- Tu urmezi. - Nu!
Bucură-te! Vei schimba ceva, așa cum și-ai dorit mereu.
Nu! Nu mă lăsați aici! Vă rog!
- Bun-venit în pavilionul X! - Nu! Nu!
Vă rog, ajutați-mă!
Subtitrarea: Adrian Oprea